% !TEX TS-program = LuaLaTeX
% !TEX encoding = UTF-8 Unicode 
% !TEX root = ../../mal-core.tex

\gdef\mujnazevCS{Vzpomínky na Pepu Tvrdíka}
\gdef\mujnazevEN{Memories of Pepa Tvrdík}
\gdef\mujnazevPR{\mujnazevCS}
\gdef\mujnazevDR{\mujnazevEN}
\gdef\mujauthor{Jan Klaschka}

\bonushyper

\nazev{\mujnazevCS}

\nazev{\mujnazevEN}

\author{\mujauthor}

%\Adresa{}

\Email{klaschka@cs.cas.cz}

%\Abstrakt{}
%\smallskip
%\KlicovaSlova{}

%\Abstract{}
%\smallskip
%\KeyWords{}



%\bigskip
\medskip\medskip



\noindent
Koncem listopadu 2020 přišla z~Ostravy smutná zpráva, že nás ve věku 77 let opustil Pepa Tvrdík. Tedy správně doc. Ing. Josef Tvrdík, CSc., ale dovolte mi zůstat u~toho Pepy.

Moje nejstarší vzpomínka na Pepu je vtip: \textit{Parta havířů udělala rekord a~radili se, co s~odměnou. \uv{Vyrazíme si  s~novýma babama,} navrhl jeden.} (Překlad: S~mladými děvčaty.) \textit{\uv{Ožereme se jako vždycky,} oponoval druhý. \uv{Stará pořád vyrývá, že jí nikam nevezmu. Půjdeme s~manželkama,} zněl další návrh. A~nakonec jeden uvědomělý soudruh přišel s~ tím, že by nejlepší bylo peníze dát na Fond solidarity.} (Pro mladší: Za předlistopadového režimu jeden ze způsobů rituálního vyznání lásky \uv{státostraně}.) \textit{Rozhodnout musel předák. \uv{Uděláme to, chlapi, spravedlivě, losem. Hodím touhle korunou. Když padne panna, půjdeme s~novýma babama. Když lev, ožereme se jako vždycky. Když padne na hranu, půjdeme s~manželkama. A~když zůstane ve vzduchu, dáme to na Solidaritu.}} Bavil tak o~přestávce před přednáškovým blokem na Robustu 1986 hlouček přátel. Tuším, že mezi nimi byl Tomáš Havránek, Dan Pokorný a~šéfprogramátor z~IKEMu Erhard Tschernoster. Pro mě vesměs \uv{šlechta} -- chci tím říct, že Pepovi už tehdy patřilo v~domácí statistické komunitě dobře viditelné místo.

Měl v~té době už za sebou v~životě i~práci pěkný kus cesty. Poznal jsem ho jako statistika a~Ostraváka, ale nebyl původně jedno ani druhé. Narodil se a~vyrůstal ve Zruči nad Sázavou a~do Ostravy v~roce 1972 následoval manželku. S~ představou, že pro chemického inženýra po aspirantuře nebude těžké se tam uchytit. Když proti očekávání nemohl sehnat místo ve svém oboru, přeškolil se na jiné povolání -- dávno ještě ne na statistika, ale na programátora. Dnes už je těžko k~uvěření, jak dobrodružná práce to tehdy a~tady byla. Ale také jak obrovské neprobádané území k~objevování a~ seberealizaci pro tak zvídavého a~činorodého člověka, jakým Pepa byl. (Škoda, že zde není místo alespoň na část jeho zápisků o~tom, jaké netriviální problémy během své programátorské kariéry řešil.) 

V~profesi programátora působil postupně v~několika institucích, začínal např. v~Báňských projektech a~v~době, kdy jsem ho na Robustu 1986 poznal, pracoval na Krajské hygienické stanici, kde se přirozeně setkával s~biostatistickou problematikou. Největší vliv na jeho pozdější profesní směřování ale mělo seznámení s~Tomášem Havránkem. Tomáš v~r. 1978 spolu se svým šéfem Metodějem K.\,Chytilem na ostravském semináři o~nových přístupech v~užití počítačů propagoval metodu GUHA (automatizované generování hypotéz, předchůdce dnešního data-miningu) a~Pepa se \uv{chytil drápkem}. Ještě v~témže roce se zúčastnil semináře o~této metodě v~ Alšovicích a~v~letech 1979 až 1982 pak absolvoval, opět pod Tomášovou taktovkou, postgraduální kurs analýzy dat konaný v~Matematickém středisku biologických ústavů ČSAV v~Praze -- Krči. 

Od r. 1984 potom pravidelně utužoval své vazby se statistickou komunitou na konferencích Robust. Jeho první příspěvky na Robustu se týkaly statistického softwaru. Krátce po Listopadu 1989 začal pracovat na katedře informatiky Přírodovědecké fakulty nově zakládané Ostravské univerzity. Našel si zde svou statistickou \uv{niku} ve stochastických optimalizačních algoritmech a~jejich použití v~těžkých regresních úlohách. A~také přítele a~nejbližšího spolupracovníka v~osobě Ivana Křivého, spoluzakladatele fakulty a~ jejího druhého děkana. Jejich spolupráce trvala čtvrt století, až do Ivanovy smrti v~r. 2016. (Viz nekrolog z~Pepova pera v~IB \href{http://www.statspol.cz/wp-content/uploads/2017/06/IB_1_2017.pdf}{1/2017}.) Na univerzitě působil téměř 30 let a~odešel odtud, bohužel nakrátko, až do důchodu.

%\enlargethispage{-\baselineskip}%

Pepa byl (stejně jako já) jedním z~těch, které Tomáš Havránek přitáhl k~výpočetní statistice a~členství v~IASC (Int. Assoc. for Statistical Computing). V~zahraničí jsme se nejčastěji potkávali na konferencích Compstat pořádaných Evropskou regionální sekcí IASC, v~jejímž výboru si Pepa odsloužil jedno volební období. V~tuzemsku jsme se vídali na Robustech, kde exceloval jak v~oficiálním programu, tak v~zábavě. Kromě anekdoty citované v~úvodu si vzpomínám třeba na večírek v~r. 1990 v~Liblicích, kde Pepa s~kolegou sehrál scénku, jak nemá vypadat, ale mnohdy vypadá konzultace statistika se zadavatelem (\uv{Takže, pane doktore, pohlaví bude v~pátém sloupečku?} \uv{Ano, ano, v~pátém. Někdy v~šestém.}) nebo na jeho statistickou analýzou podložený \uv{objev} z~r. 2000, kdy se bilancovalo prvních 20 let Robustu, že pravidelní účastníci Robustu stárnou o~třetinu pomaleji než zbytek české populace.

Do naší odborné společnosti Pepa vstoupil hned po jejím založení v~r.~1990. Dlouhá léta (cca 20 let!) byl členem výboru a~v~letech 2005 -- 2007 místopředsedou společnosti. A~byl velmi pilným přispěvatelem našeho Informačního bulletinu. Nejspíš vůbec nejpilnějším -- napočítal jsem 14 článků na \uv{volná} témata (plus dva překlady do anglických čísel IB), 8 zpráv o~akcích či jejich oznámení a~3 nekrology. I~po letech je radost jeho texty číst -- psal krásnou češtinou, živě, zábavně. Platí to mnohdy i~pro zprávy (např. text o~pražském Compstatu v~IB 
\href{http://www.statspol.cz/oldstat/bulletiny/ib-04-4.pdf}{4/2004 }je malé literární dílko), ba dokonce i~nekrology (třeba když v~%
IB \href{http://www.statspol.cz/wp-content/uploads/2016/03/IB_4_2015.pdf}{4/2015} vzpomíná, jak si s~Ing. Zdeňkem Rothem na Robustu 2008 odřekli pěší horskou túru, která už nebyla pro ně, a~místo toho se v~akvaparku na tobogánu vyblbli jako malí kluci).

Řekl bych o~Pepovi málo, kdybych mluvil jen o~tom, co dělal, a~ne, jaký byl. Z~mého pohledu na něm byla nejobdivuhodnější jeho úžasně vlídná, přátelská povaha. Kam vkročil, všude byl oblíbený, aniž by k~tomu potřeboval vynikat ve flámování nebo generování historek. Byl gentleman každým ze svých mnoha coulů. Nevzpomínám si, že bych ho kdy viděl rozčileného, že by se hádal nebo na někoho zlobil. Až k~nevíře mi to přišlo třeba v~r. 2006, kdy ho během Compstatu v~Římě okradli místní kapsáři. Pepa už tehdy chodil o~francouzských holích (prý důsledek dřívějšího sportování pro zdraví -- páteř poničená basketbalem), a~právě proto si ho zřejmě ty hyeny v~tramvaji vyhlídly jako snadnou oběť. \uv{Už z~dálky jsem viděl, že jdou na mě,} líčil to Pepa beze zloby v~hlase, spíš až trochu pobaveně. V~Pepově blízkosti člověk nutně měl pocit, že spřátelit se a~přáteli zůstat je ta nejsnazší věc na světě. V~obsáhlých, téměř 150stránkových zápiscích nazvaných \textit{Trochu delší životopis}%
\footnote{\url{https://www.statspol.cz/wp-content/uploads/2021/03/tvrdik_vsechno_2020.pdf}}, které sepsal na sklonku života, mluví o~zástupech přátel, které v~životě získal, jako o~jedné ze svých důležitých životních výher.
%
\ifx\relax
\afterpage{%
\mbox{}%
\vspace*{-7mm}%

\noindent\hfil
\includegraphics[angle=90,width=0.85\textwidth]{JT.png}%
\kern3mm%
\begin{tikzpicture}
\node[minimum width=\textheight, rotate=90, text centered, %align=center
]{Graf života a díla Josefa Tvrdíka. Graf připravil Patrik Galeta, 
\href{mailto:galeta@sci.muni.cz}{\texttt{galeta@sci.muni.cz}}.};
\end{tikzpicture}%
}
\fi

Na podzim 2011 jsme se oba zúčastnili dvojkonference Stakan/\TeX pe\-rience v~Železné Rudě a~oba jsme absolvovali (mimo oficiální program) s~několika kolegy a~kolegyněmi výlet do Bavorska na Velký Javor (1456 m n. m.). Nahoru se Pepa pochopitelně dostal lanovkou, ale tam si i~o~berlích užil špetku horské turistiky. 
% mal
Nevím to jistě, ale myslím, že po Železné Rudě jsme se už osobně nesetkali. Přestal jezdit na Robust i~na další akce, od roku 2013 už nekandidoval do výboru ČStS. Proslýchalo se, že kromě potíží s~chůzí na tom ani jinak není zdravotně dobře. Jeho chorobopis neznám, ale nedivil bych se, kdyby se na něm podepsala Pepova kuřácká vášeň. (Vypráví se, že dosti dobře obstál v~testu hloubky této vášně při pobytu ve Švédsku na univerzitě v~Lulea blízko polárního kruhu, kde se muselo chodit kouřit ven do 40stupňového mrazu. Pravda, měl přeci jen o~něco slabší výsledky než Ivan Křivý, který i~za těchto podmínek dokázal vykouřit cigaretu až do konce.) Graf, v~němž Patrik Galeta ve zkratce shrnul Pepův život (%
%doufám, že vyjde v~IB současně s~tímto textem
viz str.\,\pageref{galeta} v~tomto čísle IB%
), svědčí názorně o~tom, že Pepa ani v~těžkých časech nerezignoval na práci a~téměř doposledka úspěšně a~s~dobrým ohlasem publikoval. V~IB vyšel Pepův článek naposled v~č.\,\href{http://www.statspol.cz/wp-content/uploads/2017/08/IB_2_2017.pdf}{2/2017}.

Pepa byl statečný chlap. Už zmíněné zápisky, které vznikaly v~době pro něj asi nejtemnější, kdy pochoval svou milovanou ženu Milenu (byli jsme si souzeni, napsal o~ní) a~sám musel tušit svůj blížící se konec, nepůsobí vůbec bolestínsky. A~ještě něco se z~nich dá vyčíst: Měl sám na sebe velmi přísný morální metr a~dokonale ovládal umění sebereflexe. Věděl, jaký vklad do života dostal od svých rodičů, věděl, jakým člověkem chtěl být i~jaké lidi chtěl vychovat ze svých dvou dcer. Odtud závěr, i~když ještě s~odbočkou.

Vraceli jsme se jednou spolu s~Pepou a~Ivanem Křivým z~(nevím už kterého) Compstatu a~dostali jsme se s~letadlem do velkých turbulencí. Na letuškách byla poznat nervozita, smýkalo to s~nimi v~uličce sem a~tam. Mě ještě nepřešla chuť na hloupé žerty, i~obrátil jsem se na Pepu s~Ivanem, kteří seděli za mnou, se slovy \uv{Co říkáte, kluci, že stejně byl ten život hezkej?} Nevím, čím to, že jsem se tehdy nedočkal odpovědi.

Dnes, když se za Pepou ohlížím, bych se ho rád zeptal, tentokrát už vážně, na to samé. Představuji si, že kdyby mi mohl odpovědět, řekl by něco jako \uv{Jasně, ale nepřijde to samo, musíš se, hochu, starat a~snažit.}

Pepo, kamaráde, byl jsi skvělý chlapík, budeš tu chybět. A~díky, žes tu byl.




