%\RequirePackage{luatex85}

\newif\ifkniha
\input generator.tex
%\knihatrue
%\knihafalse

\documentclass[a4paper]{article}
%\renewcommand\rmdefault{cmr}
%\renewcommand\sfdefault{cmss}
%\renewcommand\ttdefault{cmtt}

%\let\olduv=\uv
%\def\uv#1{\uv{#1\relax}}
\usepackage{wrapfig}
%\usepackage{soul}

%\usepackage[utf8]{luainputenc}
%\usepackage[T1]{fontenc} % T1,
%\usepackage{lmodern}

%\input glyphtounicode
%\pdfgentounicode=1
\usepackage[normalem]{ulem}
\let\st=\sout
\usepackage[czech]{babel}
\def\z{\discretionary{-}{-}{-}}
\hyphenation{Yvan}

\usepackage[prefix=tikzsym]{tikzsymbols}
\def\malsmiley{\tikzsymdLaughey}
\def\maltongey{\tikzsymdTongey}
\usepackage{xcolor}
\parindent=0pt
\usepackage{graphicx}
\graphicspath{ 
  {obr/}
  }
\fboxsep=0pt
\fboxrule=1pt

\makeatletter
\newcommand\cdotfill{\leavevmode\leaders\hb@xt@.33em{\hss.\hss}\hfill\kern\z@\,}
\makeatother
  
\ifkniha
\parskip=3.8pt %2.5pt % 2pt
\hoffset=-0.9in
\voffset=-1.1in
\textwidth=0.85\paperwidth
\advance\textwidth by -0.3in
\textheight=0.86\paperheight
\else
%\pagestyle{empty}
\hoffset=-1.28in % -1.35in
\voffset=-1.7in
\textwidth=0.93\paperwidth
\textheight=0.99\paperheight % 0.97
\fi
%\emergencystretch 3em
\usepackage{hyperref}

\def\dej=#1={\emph{%\footnotesize
  %\fontencoding{T1}\selectfont
  \{%
  %\fontencoding{IL2}\selectfont%
  #1%
  %\fontencoding{T1}\selectfont
  \}%
  %\fontencoding{IL2}\selectfont%
  }}
\def\dejodstavec=#1={\par\dej=#1=\par}
\let\olduv=\uv
\def\uv=#1={\olduv{#1}}

\newcount\toscena \toscena=0
\newcount\radku \radku=0
\def\zapis{%
	\global\advance\radku by 1 %
	\makebox[0pt][r]{\bf\ifnum\radku<10 0\fi\ifnum\radku<100 0\fi\ifnum\radku<1000 0\fi\the\radku\ }%
	}

\ifkniha
\usepackage{fancyhdr}
\renewcommand{\headrulewidth}{0pt}
\renewcommand{\footrulewidth}{1pt}
\fancyfoot[C]{}
\def\fancyformat{\normalsize\bf\thepage}
\fancyfoot[L]{\ifodd\thepage\hfill\fi\fancyformat}
%\fancyfoot[ER]{\fancyformat}
\pagestyle{fancy}
%
\def\format{\par{\bf\jmeno:} }
\def\scena{%
  \advance\toscena by 1 %
  \par\medskip\bigskip{\textbf{\the\toscena. dějství}}\par\smallskip}
\def\opona#1{}
\def\reflektor#1{}
\def\hudba#1#2{}
\def\skript#1#2{}
\def\hlas#1{}
\def\telefon{}
\def\zvuk{}
\def\ja=#1={\dejodstavec=#1=}
\def\st#1{}

\else
\def\format{\par{\color{\zvolena}\makebox[0pt][r]{\rule{20mm}{7mm}\,}}{\large\zapis}{\bf\jmeno:} }
\def\scena{%
	\advance\toscena by 1 %
	\par\medskip\bigskip{\Huge\textbf{\the\toscena. dějství}}\par\medskip}
\def\opona#1{\par\scalebox{-1}[1]{\includegraphics[width=25mm]{hokejka.jpg}}\includegraphics[width=25mm]{hokejka.jpg} #1\par}
\def\reflektor#1{\par\includegraphics[width=10mm]{reflektor.jpg} #1\par}
\def\zvuk{\includegraphics[height=15pt]{hudba.jpg} }
\def\hudba#1#2{\par\href{run:terminology -c=False -B -g=80x2+900+700 -e "mpv --no-video --volume=60 zvuky/#1"}{\zvuk#2}\par}
\def\skript#1#2{\par\href{run:terminology -c=False -B  -g=80x2+900+700 -e "cd zvuky; bash #1.sh"}{\zvuk#2}\par}
%\def\hlas#1{\par\href{run:terminology -c=False -B  -g=80x2+900+700 -e "cd zvuky/hlas; mpv --no-video --volume=125 #1.m4a"}{\zvuk\zvuk\zvuk}\par}
\def\hlas#1{\par\href{run:terminology -c=False -B  -g=80x2+900+700 -e "cd zvuky/hlas; bash #1.sh"}{\zvuk\zvuk\zvuk}\par}
\def\telefon{\skript{telefon}{Telefon}}
\def\ja=#1={{\color{red}\bfseries\dejodstavec=#1=}}
\def\st#1{}
\fi


% \def\Viktor{\def\zvolena{green}\def\jmeno{Viktor}\format}
% \def\Hubert{\def\zvolena{red}\def\jmeno{Hubert}\format}
% \def\Dasa{\def\zvolena{blue}\def\jmeno{Dáša}\format}
% \def\Masa{\def\zvolena{orange}\def\jmeno{Máša}\format}
% \def\Hrabe{\def\zvolena{purple}\def\jmeno{Hrábě}\format}
% \def\Vodicka{\def\zvolena{cyan}\def\jmeno{Vodička}\format}
% \def\Baronka{\def\zvolena{magenta}\def\jmeno{Baronka}\format}
% \def\Filemon{\def\zvolena{brown}\def\jmeno{Filemon}\format}
% \def\Vanesa{\def\zvolena{gray}\def\jmeno{Vanesa}\format}
% \def\Helena{\def\zvolena{yellow}\def\jmeno{Helena}\format}
% \def\ViktorAHubert{\def\zvolena{green}\def\jmeno{Viktor a~Hubert}\format}
% \def\DasaAMasa{\def\zvolena{green}\def\jmeno{Dáša a~Máša}\format}
% \def\Vsichni{\def\zvolena{green}\def\jmeno{Všichni}\format}

%Pacient Ladislav Kouba
\def\Kouba{\def\zvolena{green}\def\jmeno{Pacient Kouba}\format}
%Pacient Honzík
\def\Honzik{\def\zvolena{red}\def\jmeno{Pacient Honzík}\format}
%Pacient doc. Ing. Šeba
\def\Seba{\def\zvolena{blue}\def\jmeno{Pacient doc. Šeba}\format}
%Pacient Ing. Jiří Freml
\def\Freml{\def\zvolena{orange}\def\jmeno{Pacient ing. Freml}\format}
%Pacientka Macháčková
\def\Machackova{\def\zvolena{purple}\def\jmeno{Pacientka Macháčková}\format}
%Hlavní sestra Petra
\def\Petra{\def\zvolena{cyan}\def\jmeno{Vrchní sestra Petra}\format}
%Sestra Pavla
\def\Pavla{\def\zvolena{magenta}\def\jmeno{Sestra Pavla}\format}
%Sestra Hana
\def\Hana{\def\zvolena{gray}\def\jmeno{Sestra Hana}\format}
%Ošetřovatel Vojta
\def\Viktorie{\def\zvolena{yellow}\def\jmeno{Ošetřovatelka Viktórie}\format}
%Dokto Skála
\def\Skalova{\def\zvolena{brown}\def\jmeno{Doktorka Skálová}\format}
%Honzíkova matka
\def\Matka{\def\zvolena{yellow}\def\jmeno{Honzíkova matka}\format}
%Přítelkyně Katka
\def\Katka{\def\zvolena{cyan}\def\jmeno{Přítelkyně Katka}\format}
%Dcera Jana
\def\Jana{\def\zvolena{purple}\def\jmeno{Dcera Jana}\format}
%Zeť Pepa
\def\Pepa{\def\zvolena{magenta}\def\jmeno{Zeť Pepa}\format}
%Uklízečka
\def\Uklizecka{\def\zvolena{gray}\def\jmeno{Uklízečka}\format}
%Šaman
\def\Saman{\def\zvolena{red}\def\jmeno{Šaman}\format}

\newcount\topredel \topredel=0
\def\predel{\advance\topredel by 1 \bigskip\par{\bfseries\color{red} Nemocniční hlášení \the\topredel. Zhasne se.}\par}

\begin{document}
\righthyphenmin=1
\lefthyphenmin=1
\hyphenation{} %

\large
\thispagestyle{empty}

\mbox{}\vspace{4cm}\par
\hfil\textbf{\fontsize{60}{60}\selectfont Urologie}\par\bigskip
%\hfil{Kokomedie}\par\medskip\bigskip
\hfil{\bf\huge Martin Volf}\par

\vspace{1cm}

%\hfil{Přeložil Alexander Jerie}\par\medskip

\vspace{1cm}

\hfil Tragikomedie\par\medskip

\hfil{Obsazení 6(5) mužů a~10(7) žen}\par\medskip

%{\leftskip=40mm \rightskip=40mm
%Nositele autorských práv k~dílu zastupuje od roku 2008 DILIA, divadelní a~literární agentura, Krátkého 1, Praha~9.\par}
%\medskip
\vskip 2cm

\hfil{2016}

\hfil{Nápovědní verze z~\maldatum}
\thispagestyle{empty}

\newpage
\ifkniha
%\includegraphics[angle=90,width=\textwidth]{kompilace.jpg}
\thispagestyle{empty}
%fotky
%\includegraphics[width=0.49\textwidth]{mpv-shot0007.jpg}
%\includegraphics[width=0.49\textwidth]{mpv-shot0006.jpg}

%\includegraphics[width=0.49\textwidth]{received_244465239553685.jpeg}
%\includegraphics[trim=0 16cm 0 11cm, clip, width=0.49\textwidth]{IMG_20181007_172927.jpg}

%\includegraphics[trim=0 0cm 0 0, clip, width=0.49\textwidth]{IMG_20181007_172957.jpg}
%\includegraphics[trim=0 0cm 0 0, clip, width=0.49\textwidth]{IMG_20181007_172825.jpg}

%\includegraphics[width=0.49\textwidth]{mpv-shot0003.jpg}
%\includegraphics[width=0.49\textwidth]{mpv-shot0004.jpg}

%\includegraphics[width=0.49\textwidth]{mpv-shot0002.jpg}
%\includegraphics[width=0.49\textwidth]{mpv-shot0001.jpg}

%\enlargethispage{2\baselineskip}

%\hfil %Snímky z~francouzského záznamu z~roku 1989
\else
%\mbox{}
\fi % \ifkniha


%\newpage
%\textbf{Několik slov úvodem}\smallskip

%Někdy si člověk řekne -- jak ten čas letí -- a~v~běhu času se ta slova rozplynou jak mýdlová bublina.  Jindy je vnímáme velmi intenzivně, zvlášť když je máme spojené s~nějakou situací, akcí\ldots{} Usedáte dnes -- někteří  již  12. rokem -- do hlediště, abyste se nejen pobavili, odreagovali od všedních starostí, ale také s~trochou zvědavosti, co si pro nás zase ti Výtečníci připravili\ldots{} 
%\smallskip

%Letos jsme si pro Vás připravili komedii francouzského autora Erica Assouse Švagřičky. Je to -- jak jste již u~nás zvyklí -- komedie s~překvapivými zvraty odehrávající se během jediného večera. Na večeři pořádané jako oslavu otevření nové vily se sejdou tři bratři i~se svými manželkami, které však k~sobě příliš velkou lásku nechovají. Příchod vyzývavé sekretářky přinese do příbuzenských vztahů překvapivá odhalení...
%\smallskip
%\medskip

%Za Vaši přízeň děkují Bučovičtí Výtečníci! %:-)
%\tikzsymCooley[1.2][yellow]

%\vspace{1cm}

%\includegraphics[trim=45mm 85mm 0 0, clip, width=\textwidth]{mpv-shot0005.jpg}
%\vfill

%\includegraphics[width=\textwidth]{plakat.pdf}



%\newpage
%\textbf{O~hře}
%\bigskip

%\textbf{O~autorovi}\smallskip

%\fboxsep=0pt
%\fboxrule=1pt

%\begin{wrapfigure}[9]{r}[15pt]{37mm}
%\raisebox{-7.5\baselineskip}[0pt][0pt]{%
%\fbox{\includegraphics[width=3cm]{marc.jpeg}}%
%}%
%\end{wrapfigure}%



%\newpage
%\thispagestyle{empty}
 
\textbf{Obsazení~-- chrakteristika postav}
\medskip

%\Yvan advokát\cdotfill Ondřej Cabala\par
%Pacient Ladislav Kouba
\Kouba Inventář, věčný pacient, humorný, nepřipouští si nemoci\cdotfill Jiří Pytela\par
%Pacient Honzík
\Honzik Debil\cdotfill Radek Sehnalík\par
%Pacient doc. Ing. Šeba
\Seba Stařík nad hrobem, stěžuje si, otravný, nudný\cdotfill Miroslav Cabala\par
%Pacient Ing. Jiří Freml
\Freml Sporťák s~mladou partnerkou\cdotfill Ondra Cabala\par
%Pacientka Macháčková
\Machackova Bláznivá baba z~ženského oddělení\cdotfill Gabriela Sehnalíková\par
%Sestra Petra
\Petra Vedoucí sesterny, příjemná i~přísná\cdotfill Marcela Plšková\par
%Sestra Pavla
\Pavla Příjemná sestřička, práce jí jde od ruky\cdotfill Míša Sehnalíková\par
%Sestra Hana
\Hana Příjemná sestřička, bývalá přítelkyně Fremla\cdotfill Pavla Sehnalíková\par
%Ošetřovatel Vojta
\Viktorie Rázná ošetřovatelka\cdotfill Lucie Sedláčková\par
%Dokto Skála
\Skalova Všudypřítomná doktorka, vždy nad věcí\cdotfill Klára Nováková\par
%Honzíkova matka
\Matka Starostlivá máma\cdotfill Lucie Sedláčková\par
%Přítelkyně Katka
\Katka Náruživka, mladice\cdotfill Katka Hyclová\par
%Dcera Jana
\Jana Jakože starostlivá dcera\cdotfill Gabriela Sehnalíková\par
%Zeť Pepa
\Pepa Ajťák, nevnímá okolí\cdotfill Pavel Stříž\par
%Uklízečka
\Uklizecka Arabka či Afgánistánka\cdotfill Pavla Sehnalíková\par
%Šaman
\Saman Lékař odjinud, z~jiného světa\cdotfill Radek Sehnalík\par


\ifkniha
\def\format{\par{\footnotesize\zapis}{\bf\jmeno:} }
\fi

\bigskip\medskip

%\textbf{Technické zázemí}\cdotfill Marcela Plšková, Pavel Stříž, Vojtíšek Sedláček\par
%\textbf{Fotografie}\cdotfill Vojtíšek Sedláček, Miroslav Cabala, Martin Fučík, Pavel Stříž\par
%\textbf{Pozvánka, typografie a~tisk}\cdotfill Pavel a~Martin Střížovi\par
\textbf{Režie,} %\cdotfill 
%Gabriela Sehnalíková
Marcela Plšková%

\textbf{Video v~pozadí,} Martin Fučík

\textbf{Technický koutek,} víly, šotci a~jiní skřítci
\par\bigskip\medskip

\global\radku=0

%\def\bbj{\def\zvolena{gray}\def\jmeno{Všichni tři}\format}
%\def\bbjs{\def\zvolena{gray}\def\jmeno{Všichni muži}\format}

\newpage
\ifkniha
\large
\else
\fontsize{24.88}{28}\selectfont
\tolerance 9999 
\hbadness = 1331
\emergencystretch 10em\relax
\overfullrule=10mm
\fi


%https://forum.xpdfreader.com/viewtopic.php?f=1&t=27
\skript{prichod-divaku}{Písničky na příchod diváků}
%\hlas{fotky}
\medskip

%\scena
\skript{voda-pucek}{Série voda+pucek}
%Hudba začátek www.youtube.com/watch?v=e3rJomMeniA
%\dejodstavec#1{Pootevření opony. Kancelář.}
%\Viktor \dej=Listuje v~papírech.= Tak zase pondělí, dneska jedno odpolední představení, to je vyprodáno, večerní je taky v~pořádku, jen ta středa se mi zdá slabší. 


\scena
\dejodstavec=Nemocniční pokoj. Tři postele včetně stolků. Dvě židle pro návštěvy. Roztáhne se opona a~v~pokoji leží na posteli pacient Kouba a~čte si knížku. Do pokoje vtrhne matka s~Honzíkem, kterého drží za ruku. Honzík nese tašku přes rameno a~matka velkou igelitku plnou krabiček léků.=
\Matka Prosím Vás, nevíte, kde je nějaká sestra nebo doktor? Máme dneska s~Honzíkem nástup a~nikoho nemůžeme najít.
\Kouba \dej=neochotně odvrací zrak od knihy a~sedá si na posteli= To jako nastupujete oba? Tady nejsou pokoje pro páry.
\Matka Ale ne, já jsem jen doprovod. Přivedla jsem tady Honzíka. Je to můj syn\ldots{} 
\Kouba Hmm\ldots{} mně přijde, že je mu víc jak 10 let, a~to tu s~ním nebudete moc bejt.
\dejodstavec=Mezitím už Honzík dělá kraviny. Válí se po postelích, leze pod ně a~podobně.=
\Matka Víte, on má chudáček od narození lehkou mozkovou dysfunkci. Kdyby tenkrát byla ta inkluze, určitě by byl normální.
\Kouba \dej=sleduje Honzíka a~pro sebe= A~jak asi potom vypadá těžká mozková dys\ldots{}?
\Matka \dej=vztekle a~afektovaně= Co jste tím chtěl říci?
\Kouba Nic, že se mám na co těšit. Zazvoním na sestru a~někdo přijde, to víte, jsou pořád v~pohybu. To se nedá nic dělat, zazvoním.

\skript{zvonek1}{Zvonek u Kouby.}

\dejodstavec=Kouba zazvoní na zvonek a~sleduje Honzíka jak „rozebírá“ pokoj a~matku, která se ho snaží uklidnit. Přichází rázně sestra. Jak je naštvaná úplně přehlédne Honzíka a~jeho matku.=
\Petra \dej=nasupeně= Pane Koubo, už jsem Vám kolikrát říkala, že tu nejsme služky a~ten zvonek je pro ty, co jsou nějakým způsobem imobilní. Vy jste plně mobilní, tak si můžete zajít.
\Kouba Nevykejte mi pořád, jmenuju se Láďa a~nevolal jsem Vás pro sebe, ale tady pro\ldots{}
\dejodstavec=Kouba ukáže na Honzíka. Sestra Petra se na Honzíka okamžitě vrhá a~snaží se ho zpacifikovat.=
\Petra \dej=udýchaně= Co to má znamenat, kde jste se tu vzal? Okamžitě toho nechte. \dej=volá o~pomoc= Pomoc, Pavli pojď mi rychle pomoct!!
\dejodstavec=Mezitím se zapojí i~matka a~snaží se je roztrhnout, přibíhá sestra Pavla a~hned se také zapojí do strkanice.=
\Kouba \dej=sedí na posteli, sleduje a~občas se i~zvedne= Paráda, dnes to dopoledne parádně utíká, a~za chvilku bude oběd.
\dejodstavec=Najednou matka odskočí a~odněkud vytáhne klepačku na koberce. Zahrozí s~ní.=
\Matka \dej=křičí= Honzíku, jestli nepřestaneš, přetáhnu tě přes zadek. Okamžitě si sedni na židli!!! \dejodstavec=Honzík poslechne a~okamžitě si sedá, jako by se nic nestalo. Sestra Petra a~sestra Pavla sotva popadají dech.= Nezlobte se\ldots{} on je jinak úplně v~pohodě. Asi ho rozrušilo to prostředí. Uvidíte, že bude hodný. Víte, on je jen lehce\ldots{} i~občanku má.
\Pavla Díky, to jste nás hodně uklidnila. My teď zajdeme do koupelny, tam se převlečete a~všechno vyřídíme.
\Honzik Ale já se koupat nebudu, už jsem se koupal ráno, než jsme jeli. A~šulína jsem si umyl i~mýdlem. Že jo mami?
\Petra Takže paní, vy už si můžete jít, my se tady o~pana\ldots{}?
\Matka Honzík se jmenuje, říkejte mu prosím křestním. Je na to zvyklý.
\Petra My se o~něj postaráme. Jo a~víte co? Nechte mi tady to plácadlo, kdyby náhodou. Viděla jsem, že funguje a~možná by fungovalo i~na jiné pacienty. \dej=jde ke Koubovi= Nemám pravdu pane Koubo?
\Kouba Sestři, Láďa se jmenuju\ldots{}, pozvání k~vám domů přijmu až budu fit, teď si na nějaký to hernajs sado maso netroufám.
\Petra \dej=k matce= A~prosím Vás, jestli bere Honzík nějaké léky, nechte je tady.
\dejodstavec=Matka podá sestře plnou tašku léků. Ta se na ní vyděšeně dívá. Ošetřovatel odvádí Honzíka, za ním jde matka a~sestra Petra. Ta ještě ve dveřích zahrozí Koubovi plácadlem. Do pokoje přichází doktorka Skálová.=
\Skalova Dobrý den, koukám, jaký máte luxus. Pěkně sám na pokoji.
\Kouba Ani bych neřekl, už jsem tu 14 dní a~to byste nevěřila, co se tu vystřídalo lidí. Já si nestěžuju. Když tu někdo je, alespoň s~ním můžu pokecat a~trochu to utíká.
\Skalova Nebojte, ono se to zase rychle zaplní. Ale k~věci. Takže pozítří jdete na tu biopsii\ldots{} Sestry Vám vše vysvětlí a~připraví Vás. Je to dole na ambulancích. Uvidíme, jak to bude vypadat a~pak zvolíme další operační postup. Víte, že hlavní problém je momentálně to vaše srdíčko.
\Kouba Jo, ale už se to nějak řeší, paní doktorko, prý jsem v~pořadí na ten kardiostimulátor. Pojišťovna má do konce roku peníze jen na 10 pacientů. Ale včera mi volali, že jsem byl druhý náhradník a~ti dva přede mnou už ho prej potřebovat nebudou,\ldots{} 
\Skalova S~těmi penězi ve zdravotnictví je to hrozný. Není na léky, na operace ani na provoz. Ten konec roku je šílený, ale my si s~tím vždycky nějak poradíme. Horší by bylo, kdyby nám nezbylo na vánoční prémie.
\dejodstavec=Do pokoje vchází ošetřovatelka Viktórie, sestra Petra a~vedou převlečeného Honzíka. Posadí ho na postel. Ten se pořád neklidně zvedá.=
\Viktorie Hele! Tady si lehneš a~budeš ležet dokud ti neřekneme něco jinýho\ldots{} jasný?
\Petra \dej=zvedne plácadlo= Nebo víš, co bude.
\dejodstavec=Honzík si poslušně lehá a~přikrývá se až pod bradu.=
\Skalova \dej=ustrašeně se rozhlíží= Tohle jsem jako neviděla.
\Petra To je ten \dej=doprovází gestem a~dává doktorce do ruky dokumentaci, potom zvedne plácadlo=. A~tohle nám tu nechala jeho matka, společně s~tou haldou prášků, co bere.
\Skalova Aha rozumím,\ldots{} \dej=jde k~Honzíkovi=
Takže Vy máte dneska nástup a~zítra operaci. Nebojte se, pěkně usnete a~nebudete o~ničem vědět. Sundejte ho ze mne. A~až se probudíte budou ty kamínky pryč\ldots{} a~bude po bolestech. Usadí se to. Koukám na ty snímky máte jich plnou ledvinu. To jste musel sníst minimálně půlku pískoviště.
\Honzik Už mám hlad.
\Petra Dostaneš ještě normálně oběd a~lehkou večeři. Ale od půlnoci, nic jíst ani pít. Je to jasný?
\Viktorie Přijdu odpoledne a~oholím tě, abys byl na zítřek připravený a~líbil se paní doktorce.
\Skalova Teď si vás ještě vezmu na ošetřovnu a~označím vás.
\Petra Teď to nepůjde, paní doktorko, jsou tam údržbáři, zase teče radiátor, prý tak za hodinku.
\Skalova \dej=kouká na hodinky= To ale nepřipadá v~úvahu. Nic, uděláme to tady. Postavte se prosím a~vyhrňte si pyžamo.
\dejodstavec=Ošetřovatelka pomáhá zvednout Honzíka a~vyhrnuje mu pyžamo, ten se ošívá. Doktorka se dívá do dokumentace. Natáčí se, ukazuje to na sobě. Vyndává z~kapsy fix.=
Takže to je levá ledvina. Udělám Vám tam takový křížek a~nebojte, trochu to možná zašimrá. Nebojte. Držte ho.

\skript{mobil1}{Mobil Skálové.}

\dejodstavec=Doktorce začne zvonit mobil, urychleně dodělá křížek a~zvedne mobil. Fix nechá někde ležet.=
Prosím, Skálová. Jasný už tam jdeme, hlavně s~ní nehýbejte\ldots{} Honem, na pětce nám spadla Macháčková z~postele.
\dejodstavec=Všichni spěšně odchází a~Honzík si prohlíží břicho a~křížek. Kouba leží na posteli a~čte si.=
\Honzik Hrozně mě to svědí.
\Kouba Tak se podrbej a~lehni si do pelechu. Třeba to zaspíš.
\dejodstavec=Honzík si začne křížek drbat, potom si nasliní pyžamo a~křížek umyje. Sleduje, že je pryč.=
\Honzik \dej=plačtivě a~afektovaně= On mi zmizel\ldots{} oni mě zbijou.
\Kouba Tak ti udělají jinej. Zapadni.
\dejodstavec=Honzík vezme fix a~přemýšlí, kde vlastně ten křížek byl a~udělá ho na opačné straně. Položí fix nazpět a~lehne si spokojeně na postel. Do pokoje vběhne doktorka.=
\Skalova Nenechala jsem tady někde\ldots{} \dej=uvidí fix a~vezme si ho= Pěkný den, pánové.
\dejodstavec=Přichází sestra Pavla a~nese ceduli. Rovnou jde k~oknu.=
\Pavla Teda pánové, musíte trochu větrat, máte tu smrad jako ve opičárně. Je oběd, můžete oba chodit, tak alou do jídelny.
\dejodstavec=Kouba se zvedá. Sestra věší na Honzíkovo postel ceduli, kde je napsáno. Operace, po půlnoci nejíst, nepít, necucat a~nežvýkat.=
Vítám nového pacienta. Pane Koubo, vezměte ho, prosím, sebou, ať se zorientuje, já vám trochu ustelu ty vaše pelechy.
\dejodstavec=Kouba bere Honzíka a~odcházejí. Sestra poupraví povlečení Koubovi a~jde na postel Honzíkovi. Ten najde nějakého šíleného plyšáka a~kroutí mu hlavou. Sestra kroutí hlavou. Zastele ho a~odchází.=

\predel
\dejodstavec=Přichází Kouba a~sedá si na postel. Za ním vlečou do pokoje sestra Pavla a~ošetřovatelka Honzíka a~za nimi jde s~plácadlem sestra Petra.=
\Petra Honzíku, jestli ještě jednou někomu vezmeš jídlo, tak bude zle. Máš dietu před operací.
\Kouba Hlavu úplně recht nemá, ale poznal dobře co je a~co není k~jídlu. Příště si nechám zavolat kuchaře.
\dejodstavec=Honzíka uloží do postele.=
\Pavla Nejste tu někde v~Alkronu, ale v~nemocnici. Podstrojovat vám tu nikdo nebude. \dej=otočí se na sestru Petru= I~když ta polívka dneska. To se zvedal žaludek i~mně.
\Petra Tu kdybych dala Árčímu, tak jedeme k~doktorovi.
\Viktorie Ty máš nápady, dávat to dítěti.
\Petra Árčí je můj bišónek, miláček.
\Kouba Už je mi to jasný. Jak je pejsek, není chlap.
\Petra To tak není, našel si mladší model, hajzl jeden. Ani alimenty mi neplatil. Nebýt našich, třeli bychom s~dětmi bídu. Všichni chlapi jsou stejní.
\Pavla Půjdeme, tohle není profesionální.
\dejodstavec=Sestra Pavla chytí Petru za rameno a~odchází. Ošetřovatelka se otočí na Koubu a~ukazuje palcem směrem nahoru. On palce směrem dolů. Přichází vizita. První vchází doktorka a~za ním sestry Petra a~Pavla, Pavla nese dokumentace. Vezmou to rychle.=
\Skalova Dobré odpoledne, tady máme zítra operaci, v~pořádku\ldots{} a~u~pana Kouby je to také naplánované. Vše v~pořádku pánové? Hezký den.
\dejodstavec=Doktorka odchází a~Kouba se zvedá.=
\Kouba Paní doktorko, já bych se chtěl \ldots{} A~je v~prdeli. Tady nesmí člověk zaváhat. Jdu do kantýny na kafe a~cigáro. \dej=podívá se z~okna= Venku taky nic moc.
\dejodstavec=Obléká si župan a~ve dveřích se srazí s~ošetřovatelkou a~sestrou Petrou. Ošetřovatelka má malé plastové umyvadlo.=
\Petra Ale, ale, kampak jste se vypravil? Máte odpočívat.
\Kouba Doplnit hladinu, nebojte, na večeři jsem zpátky.
\dejodstavec=Kouba odchází a~sestra s~ošetřovatelkou jdou k~Honzíkovi.=
\Viktorie Jdeme tě oholit, abys byl na zítřejší operaci připravený.
\Honzik Já se ale holím sám a~holil jsem se ráno.
\dejodstavec=Sestra Petra ho přetáhne plácadlem.=
Tak jo.
\dejodstavec=Ošetřovatelka vše připravuje a~sestra zatahuje před postelí paraván.=
\Viktorie Sundej si pyžamo a~kalhoty si stáhni až na kolena.
\Honzik Já se stydím. Zavřete oba oči.
\Viktorie Zavři je ty. Já nemůžu, abych tě neřízla.
\Honzik Tak jo. Už se nedívám.
\Petra Ty si ale vyspělej, to jsem zvědavá, kde vezmeme tak velkou cévku.
\Viktorie A~jak je chlupatej. To máš po tátovi, že jo?
\Honzik Ne, po mámě, já tátu nemám\ldots{} Tahá to.
\Petra To vydržíš, seš nějakej chlap, ne?
\Honzik Au, to bolí.
\Viktorie Hotovo, ale to byla šichta a~šest strojků jsem taky ještě nikdy nespotřebovala.
\dejodstavec=Sestra odtahuje paraván a~ošetřovatelka nese plné umyvadlo chlupů.=
\Petra Vidíš tu ceduli? Umíš číst, že jo? Od půlnoci nic nejíst a~nepít\ldots{} jasný?
\dejodstavec=Honzík pokyvuje a~prohlíží si, jak je oholený. Přichází Kouba nese kelímek s~kávou z~automatu.=
\Kouba Ani jsem tam nedošel\ldots{} venku začalo chcát. Dal jsem jednu před vchodem a~koupil si v~automatu tenhle umělej hnus. Pořád ale lepší než tady ty čaje.
\dejodstavec=Ošetřovatelka odchází a~také sestra Petra. Přichází sestra Pavla a~nese dvě konvičky s~čajem.=
\Pavla Vám slazený \dej=pokládá konvičku na stolek= A~vy dieta, tak neslazený. \dej=pokládá konvičku na stolek Koubovi=
Pane Koubo víte, že máte víc pít. Kolik jste dneska načůral? \dej=Koukne pod postel a~vidí, že je ve džbánu málo.= To je slabý. Budou zase kapačky!! \dej=Sahá do kapsy a~vyndavá teploměry. Podává ho Koubovi. Potom jde k~Honzíkovi.= Víš, kam patří, že jo?
\Honzik Vím. \dej=vezme teploměr a~rychle s~ním manipuluje pod peřinou=
\dejodstavec=Sestra Pavla bezmocně přihlíží, a~i~Kouba ho sleduje.=
\Pavla Tam jsem zrovna nemyslela.
\Honzik Maminka mi tam ale teplůtku vždycky měří.
\dejodstavec=Přichází ošetřovatelka a~přináší večeři. Honzíkovi i~Koubovi ji pokládá na stolky. Kouba se hned do ní pustí.=
\Viktorie Dnes je studená, ono je to většinou lepší.
\Pavla Viktórie, nemáš u~sebe rukavice? Nasaď si je\ldots{} a~tady Honzík Ti podá teploměr.
\Viktorie \dej=nasazuje si rukavice= Co je to za nový nařízení? To už si máme brát rukavice i~na teploměry? To je ale pakárna. Podej mi ten teploměr.
\dejodstavec=Honzík zaloví pod peřinou a~podává teploměr ošetřovatelce. Ta si ho štítivě bere a~odchází.=
\Pavla Jo, dobrý! Tak pánové, zhasínáme, dobrou noc.
\dejodstavec=Mezitím si bere sestra Pavla teploměr od Kouby a~také odchází. Honzíkovi zazvoní mobil. Zvedne ho.=

\skript{mobil-honzik-1}{Mobil Honzík}

\Honzik Ahoj maminko, už mám jít spát? Jo, dám si ho nahlas. -- Tu ne, jinou. -- Jo, to je ona.
\dejodstavec=Honzík položí mobil na noční stolek, je tam hlasitý odposlech a~maminka mu říká pohádku. Kouba jen kroutí hlavou zvedne se a~zhasíná. Nechá si rozsvíceno jen nad sebou. Za chvilku se ozve hlasité Honzíkovo chrápání. V~telefonu se ozve: Už spinkáš Honzíčku?=
\Kouba \dej=zhasíná= Si hluchá babko, to snad slyšíš? Ježíši, to bude zase noc.
\dejodstavec=Ze sluchátka: Tak dobrou noc. Rozsvítí se a~do pokoje vejde sestra Hana, která má noční směnu. Jde k~Honzíkovi a~kroutí hlavou, jak chrápe a~potom se jde podívat na Koubu.=
\dejodstavec=Otočí se na boku k~sestře.= Anděl přišel\ldots{} máte po dovolený, sestřičko, a~hned si dáte noční.
\Hana Ani mi nemluvte, počasí bylo hrozný. Chcete prášek na spaní, tohle je tedy síla.
\Kouba Ne, děkuju, já to nějak dám, dobrou.
\Hana Dobrou, když tak přijďte na sesternu a~já Vám ho dám.
\Kouba Dobře, dobrou.
\dejodstavec=Sestra odchází, zhasíná a~za chvilku najednou ustane chrápání a~u~Honzíka je nějaký šramot a~potom chroupání a~mlaskání. Kouba rozsvítí, posadí se na posteli a~kouká na Honzíka. Ten hoduje, jí nějaké sušenky a~zapíjí to acidofilním mlékem. Kouba se zvedá a~jde k~němu.=
Hele víš, že jsou dvě ráno a~ty od půlnoci nemáš jíst ani pít?
\Honzik Ale já mam hroznej hlad a~žízeň.
\Kouba Jak myslíš, ty budou mít zejtra z~tebe na sále radost. A~koukej už spát, to nevím, co je lepší, jestli, když chrápeš anebo mlaskáš.
\dejodstavec=Kouba si jde lehnout a~zhasíná, Honzík dojí a~je ticho. Opět začne chrápat. Po chvilce je na chodbě hluk a~rozsvítí se světlo v~pokoji. Sestra Hana veze na vozíku nového pacienta a~za ní jde jeho dcera a~zeť.=
\Hana Pane Šebo, tady máte postel. Ráno přijde paní doktorka a~všechno Vám vysvětlí.
\dejodstavec=Sestra pomáhá Šebovi na postel a~zeť asistuje. Dcera pobíhá nervózně kolem. Kouba se vzbudí, posadí se na postel a~vše sleduje. Sestra dává Šebovi kapačku a~ladí ji.=
\Jana Tedy to jsme si od tebe nezasloužili. My si tě vzali k~nám domů a~ty nám tohle vyvádíš. To sis nemohl vzpomenout ve dne? Víš, že ráno vstáváme brzo do práce?
\Seba Nezlob se, Janičko, už jsem to nemohl vydržet, když jsem se nemohl vyčůrat.
\Pepa Dědečku, neposlouchejte ji\ldots{} Vždyť on za to nemůžete.
\Jana Ty mlč, usneš hned a~já neusnu do rána a~v~práci budu jako praštěná.
\Hana Já vás poprosím\ldots{} víte, aby ostatní pacienti měli klid a~trochu se vyspali. Zítra jsou návštěvy. Pane Šebo, já se na Vás přijdu ještě podívat.
\dejodstavec=Všichni odchází a~z~postele slézá Kouba. Jde k~Šebovi. Kouká na pytlík pověšený na posteli.=
\Kouba Dobrej, já jsem ňákej Láďa Kouba z~Rokycan a~odkud jsi ty?
\Seba Tonda. Bydlel jsem v~Budějovicích, ale teď jsem tady v~Plzni u~dcery.
\Kouba To byla ta štěkna, jo?
\Seba Ona je hodná, vzala si mě na stáří k~sobě. Myslí to se mnou dobře. Prodal jsem ten svůj činžák a~ona mi zařídila u~nich hezkou místnůstku. Garsonku.
\Kouba Hmm, hodná to ona bude.
\Seba A~proč mi dali tu hadičku s~pytlíkem? Já to nechci. Jak s~tím budu chodit?
\Kouba Budeš mít zaručeně, Tondo, prostatu. Tu má dneska každej chlap. Za chvilku ji budou mít i~ženský\ldots{} třeba ty sestry, víš, jak hrajou ten tenis\ldots{} Williamsovy\ldots{} ty už jí prej normálně mají\ldots{} 
Hele, až ti ji udělají, budeš zase bez pytlíku. Uvidíš. A~teď zkus usnout, ať nabereš nějakou sílu. Tu tady v~tom špitále budeš potřebovat.

\predel
\dejodstavec=Rozsvítí se a~vchází sestra Hana.=
\Hana Nerada vás budím, pánové, ale řád je řád.
\dejodstavec=Dává teploměr Koubovi, Šebovi a~když dojde k~Honzíkovi dívá se obaly od jídla na stolku a~kouká na ceduli operace.= Teploměry. Dobré ráno. To je divný, tady mám napsáno, že Vám teploměr dávat nemám. Tak ne. Nejedl jste nic a~nepil před tou operací?
\Honzik \dej=posadí se na posteli a~kroutí hlavou= Ne. \dej=ozve se mu vaření, kručení v~břiše a~on se za něj chytí=

kručení v břiše

\dejodstavec=Přichází ošetřovatelka s~kbelíkem s~vodou a~hadrem na koštěti a~vytírá.=
\Hana Co blbneš Viktórie, tohle přece není tvoje práce?
\Viktorie Není, ale Nataša nepřišla do práce. Včera pili na ubytovně s~tím svým vodku a~on jí rozbil hubu. Prej leží na chíře. Ta už asi nepřijde.
\Hana Buď optimista, zítra ji tu máme. Už to bylo kolikrát a~s~monoklem se na chirurgii neleží a~nemarodí.
\Viktorie Taky tam neleží Nataša,\ldots{} leží tam on. Zabodla do něj kudlu a~je ve vazbě.
\Kouba Čím více na východ, tím je krev horkejší. Ale tobě to vytírání jde hezky.
\dejodstavec=Sestra Hana vybírá teploměry, zapisuje teploty, moč. Potom obchází pacienty a~začíná u~Honzíka.=
\Viktorie \dej=naštvaně= Nechte si těch poznámek jo? Za ty prachy budou někoho horko těžko shánět.
\Hana Pane, \dej=kroutí hlavou= nikde tu není napsaný vaše příjmení\ldots{} Honzíku\ldots{} byla stolice?
\Honzik \dej=kývá hlavou= Byla, byla.
\Hana Pane Šebo a~co Vy, přijel jste v~noci, ale doma asi jo, nemám pravdu?
\Seba Nevím, nic nevím.
\Hana A~vy, pane Koubo?
\Kouba Napište, že mám stolici, tady po tom jídle, jako morseovku. Voda, pucek, voda, voda, pucek, pucek, voda.
\Hana \dej=usmívá se= Píšu to tam, jak říkáte. Nashle.
\dejodstavec=Ošetřovatelka dovytře pokoj a~odchází. S~ním i~sestra Hana. Vzápětí za nimi přichází na vizitu doktorka, sestry Petra a~Pavla. Doktorka začne obcházet pacienty.=
\Skalova Dobrý den. Dnes ta operace,\ldots{} nebojte se\ldots{} budu Vás operovat osobně. Je to pro mě úplně rutinní zákrok.\par
A~tady koukám pán z~pohotovosti. Jak se cítíte, pane docente?
\Seba Blbě. Mně už je všechno jedno.
\Petra Takhle ale nemůžete mluvit, my Vás tady dáme dohromady.
\Pavla Hlavu vzhůru, budete ještě Jura.
\Skalova Vezměte hned ráno pana docenta na CT a~výsledky okamžitě zašlete profesorovi ke konzultaci. A~vy, pane Koubo, jdete zítra na tu biopsii. Hezký den. 
\dejodstavec=Všichni odchází a~doktorka ještě při odchodu říká sestrám.= 
Teď jdu ještě na hodinku do ambulance a~potom na sál, to bude šichta.
\Kouba \dej=zvedá se na posteli= Já jsem vám chtěl\ldots{} \dej=pokrčí rameny=, ale když vás to nezajímá\ldots{} 
\dejodstavec=Kouba jde k~Šebovo posteli a~kouká na cedulku na posteli.= Samej docent, doktor, magistr\ldots{} Hele Tondo, můžu ti vůbec tykat, když seš takovej inteligent. To víš, já jsem jenom elektrikář.
\Seba Mně je to jedno, mně už je všechno jedno. To už lepší nebude. Už se domů nevrátím. Na hřbitově už mají připravený motyky a~lopaty.
\Kouba Víš, co je kamaráde nejhorší? Smrt z~leknutí. Hele, já jsem do padesáti holil kabely zubama. Teď mám tu paradentózu, tak holt je holím nožem. Rozumíš, co myslím? Prostě je to vývoj, život jde dál.
\dejodstavec=Do pokoje nakoukne sestra Pavla.=
\Pavla Pánové, snídaně. Pane docente, budete ji chtít na pokoj?
\dejodstavec=Honzík se zvedne a~chce jít na snídani.=
Ty nesnídáš, ale půjdeš se mnou, zkusíš se ještě vyčůrat, než si pro tebe přijedou.
\Kouba Vezmu tady docenta sebou, můžete si jít.
\dejodstavec=Sestra odchází s~Honzíkem.=
Tondo, zvedej se a~jdeme.
\Seba Jak někam můžu jít s~tím pytlíkem. Jak budu vypadat?
\Kouba \dej=zvedá ho= Jako každej tady, tady jsou si kamaráde všichni rovní. Teď si tady ten pytlík pěkně pověs a~jdeme,\ldots{} Ukážu Ti kde, co a~jak se tady děje. Buď rád, že můžeš chodit, prosím tě. \dej=Odchází z~pokoje.=

\predel
\Pavla Tak pojď Honzíku.
\dejodstavec=Přichází sestra Pavla a~vede Honzíka, kterého ukládá na postel. Potom upravuje ostatním postele. Přichází Kouba a~Šeba a~lehají si na postele. Šeba si prohlíží pytlík a~neobratně ho věší na postel. Do pokoje přijede ošetřovatelka s~vozíkem.=
\Viktorie Pane docente, pojedeme na výlet. Já vím, že byste došel, ale raději Vás odvezu.
\Seba Já nikam nechci.
\Pavla Ať chcete nebo ne, nasedat! Za chvilku jste zpátky. CTéčko trvá jenom chvilku. A~hlavně to nebolí.
\Kouba Tondo a~křič. Na Bělehrad!!!!! 
\dejodstavec=Šeba si sedá na vozík. Ošetřovatelka a~sestra mu pomáhají a~ošetřovatelka s~ním odjíždí. Přichází sestra Petra.=
\Petra Honzíku, já ti teď píchnu takovou oblbovačku a~za chvilku pro tebe přijedou na tu operaci.
\Kouba Raději mu žádnou oblbovačku nepíchejte, ten už toho má dost, aby se to ještě nezhoršilo.
\Petra Nechte si ty svoje moudra, pane Koubo. Pavli, pojď mi ho přidržet.
\dejodstavec=Honzík se trochu cuká, ale injekci mu píchnou. Do místnosti vletí dcera.=
\Jana Kde je tatínek. Snad už\ldots{} \dej=demonstrativně začne naříkat=
\Pavla Ne, prosím Vás to ne,\ldots{} je na vyšetření. Za chvilku se vrátí zpátky.
\Jana \dej=narovná se= A~to jo. Tak ještě ne.
\Petra Nebojte se\ldots{} dáme Vám tatínka dohromady.
\Jana Víte, my jsme s~tím tak nějak smíření, že už to dobrý nebude a~že se domů nevrátí. To je hodin. Musím teď do práce, já se zastavím. Na shledanou.
\dejodstavec=Dcera spěšně odchází.=
\Kouba Kde si asi nechala zaparkovaný koště?
\Pavla Ta by se mohla přihlásit do soutěže dcera roku.
\Petra A~výhra by jí jistě neminula.
\dejodstavec=Do pokoje přijíždí ošetřovatelka, veze na vozíku Šebu po vyšetření, pomáhá mu na postel.=
\Viktorie Teď už jsi na řadě ty. Stejně to je pakárna. Ze všech pokojů se jezdí s~postelí a~tady skrz úzký futra neprojedeme a~musíme se tu dřít. Se divím, že se to hned nereklamovalo a~neopravilo.
\Pavla Na to je snadný vysvětlení. Ředitel zaručeně shrábl úplatek za kolaudaci, tak nemohl nic dělat. Tady vrchní \dej=ukáže na Petru= ale taky nějak přimhouřila oči a~zapomněla to napsat do připomínek.
\Petra No dovol?\ldots{} Přijde ti, že máš málo nočních?
\dejodstavec=Sestra Pavla spěšně odchází a~za ní jede ošetřovatelka s~Honzíkem a~sestra Petra.=
\Kouba Tondo, přiletěla se na tebe podívat dcera, když si tady nebyl.
\Seba Ona je Janička hodná. Má o~mě starost.
\Kouba Máš pravdu\ldots{} starost měla. Já děti nemám. Manželka mi umřela a~to si pořád vyčítám, že to je moje vina.
\Seba Jak tvoje vina?
\Kouba Protože mám rád čerstvě nadojený mléko.
\Seba Tomu nerozumím.
\Kouba Pořídil jsem domů kravku a~ona ji dojila. No a~ta kráva po ní šlehala ocasem a~jí to rozčilovalo. Tak jí jednou na ocas přivázala cihlu a~šla dojit. Kráva zase šlehla a~ta cihla ji trefila, manželku přímo do hlavy. Byla chudák na místě.
\Seba To měla manželka smůlu. Tragédie. Já mám jenom Janičku. Žena od nás utekla, ani nevím kam. Tak už to nějak dožiju. Počkej a~co ta kráva, když nejsi doma?
\Kouba Na tu mám kamaráde pořadník. Půl kamarádů jí chce půjčit, když je to mlíčko tak zdravý.\par
A~ty nedělej ze sebe zase takovýho chudáčka. Ještě neumíráme a~něco je potřeba si užít. Užívat si každýho dne! Kouříš a~co takhle nějaký pivo? Dáme?
\Seba Nekouřím a~pivo si dám vyjímečně, mně už nic nechutná. Počkej a~s~tou krávou\ldots{} neděláš si ze mne legraci?
\Kouba Dělám, to víš, že jo\ldots{} mně žena utekla se svou studentskou láskou. Už jsme pár let rozvedený. Tondo, a~co říkáš tady na sestřičky? Ta vrchní, Petra, je už tak měsíc po záruce, ale Pavla je pěkná. Ta má prdelku, co? A~počkej až uvidíš Hanku. Ta nosí tanga, a~když se to povede a~ohne se. Mně se líbí ženský pořád.
\Seba Já zajímám už jenom tu Zubatou.
\Kouba Až tu odsaď vylezu, po nějaký se asi podívám. Nemůžu držet smutek pořád. A~taky víš, jak to je?\ldots{} Když se s~perem nepíše, tak vyschne. A~to bych nechtěl, na to jsem ještě moc mladej. Ty bys taky potřeboval nějakou pěknou babku a~třeba by tě taky ještě rozepsala.
\Seba Promiň, chtěl bych spát.
\Kouba Teď nechrápej. Nebudeš potom spát v~noci\ldots{} a~to jsou potom noci dlouhý\ldots{} To mi věř.
\dejodstavec=No chodbě je slyšet nějaký křik. Do pokoje zostra vchází doktorka a~za ním sestra Petra.=
\Skalova Zatraceně! Určitě nic nejedl, jste si tím jistá? Víte, jak jsem vypadala a~jak vypadá sál? Ještě teď ho uklízí\ldots{} 
\Petra Já jsem z~obliga\ldots{} noční šichtu měla Hanka.
\Skalova A~aby toho nebylo málo, tak v~tý ledvině nebyl ani jeden kamínek. Žádnej\ldots{} chápete to? Vždyť jsem se dívala na ty snímky. Kam se mohly vypařit?
\Petra \dej=ironicky= A~nespletla jste si je? Jako ty ledviny, jsou tam dvě.
\Skalova Dovolte?\ldots{} Jsem snad blbá, vždyť jsem si tam udělala křížek. Nebo snad\ldots{} \dej=zdrceně klesá na židli a~drží si hlavu v~dlaních=
\Kouba Paní doktorko, chtěl jsem Vám něco říci.
\Skalova Povídejte.
\Kouba Chtěl jsem Vám to říci už ráno, ale nějak jste nestíhala.
\Skalova Už se vymáčkněte.
\Kouba Že se ten chlapec v~noci pěkně nafutroval. Nějaký řezy a~zapíjel to acidofilním mlékem, a~to je jenom, co jsem viděl.
\Skalova \dej=vyletí ze židle= Acidofilním mlékem říkáte?
\dejodstavec=Do pokoje vchází matka.=
\Matka Paní doktorko, Vás hledám, tak jak to dopadlo, jak se má Honzíček? Vyndala jste mu ty kamínky?
\Skalova \dej=zaujme profesionální výraz= Víte, jak bych vám to vysvětlila? Úplně se to nevyvíjelo podle našich představ. Náhodně jsme zjistili, že tu druhou ledvinu má nějak špatně průchodnou, takže jsme tam dali drén, abychom zprůchodnili močové cesty a~zajistili její správnou funkci. Teď musíme počkat, ono se to usadí a~po měsíci bude ještě jedna operace a~tam z~té druhé zdravé nemocné ledviny ty kamínky vyndáme.
\Matka Vy jste tak šikovná, paní doktorko. Ještě, že jste na to přišla.
\Kouba Paní doktorka je kapacita. Doufám, že až na mě přijde řada, bude mě operovat ona.
\Matka A~mohla bych ho vidět? Přinesla jsem mu něco dobrého.
\Petra Dnes ještě ne. Je na JIPce, my Vám zavoláme, až půjde na normální pokoj. Buďte klidná, bude v~naprostém pořádku.
\Skalova Musím jít. Sestři, tady panu Koubovi zrušte dietu a~dejte mu normálně trojku. A~kdyby chtěl, může jít mimořádně i~na vycházku.
\Kouba Děkuji, paní doktorko.
\dejodstavec=Doktorka se sestrou odchází.=
\Matka \dej=jde ke Koubovi= Vždyť to teď neponesu domů, nedáte si.
\Kouba Víte že jo?\ldots{} Tady jsou ty blafy hrozný a~mně nikdo nic nepřinese\ldots{} 
\Matka Vy nikoho nemáte?
\Kouba Žena mi zemřela před rokem a~děti jsme neměli. Jsem takový osamělý.
\dejodstavec=Matka podává Koubovi jídlo a~on jí.=
\Matka Také jsem sama, tedy s~Honzíkem. Manžel od nás odešel, nesnesl, že je\ldots{} 
\Kouba \dej=s plnou pusou= Zase tak špatně na tom není, sousedka má taky postiženýho a~ten je úplnej magor.
\Matka Jdu, abych chytla vlak, mám tu odtud špatné spojení. Já se pane\ldots{} 
\Kouba \dej=podává jí ruku= Láďa se jmenuju.
\Matka Marie. Možná se za Vámi zastavím, až půjdu za Honzíkem, když jste tak osamělý.
\Kouba Nebe mi poslalo anděla.
\dejodstavec=Matka odchází a~ve dveřích se ještě usměje a~s~Koubou si zamávají. Kouba jde k~Šebovi.=
Viděl si to kamaráde? Nevypadá špatně. A~ta buchta byla výborná. Koukej co mám. Tři Mily. Neboj, já se šábnu.
\Seba Tady se nedá usnout.
\dejodstavec=Do pokoje vchází podnikatel. V~ruce tašku a~notebook přes rameno. Rozhlíží se po pokoji. Za ním jde sestra Pavla.=
\Pavla Pane inženýre, připravím Vám postel. Paní doktorka si Vás potom zavolá a~vše Vám vysvětlí.
\Freml \dej=rozhlíží se= Ale já chtěl nadstandard, že budu na pokoji sám. Vždyť jsem to měl slíbený. Co tu dělají ti dva dědkové?
\Seba A~koho bys v~nemocnici čekal? Nejvíc marodíme my, starý. Já už jsem stejně jako v~márnici.
\Pavla Je mi líto. Slíbený možná, ale byl tu akutní příjem. Malé dítě, tedy Honzík s~maminkou jako doprovod. Máme přeplněno a~nebylo kam jinam je dát.
\Freml Co je mi do nějakého haranta. Dám Vám deset tisíc, když tu budu sám. Dejte je někam jinam. Třeba na chodbu, tam by to šlo ne?
\Pavla Mám toho dost. Na chodbu jo? Vy jste pacient jako každý jiný. Je plno a~zůstanou tady. Okamžitě si teď lehněte a~nedělejte problémy. \dejodstavec=Sestra odchází a~Freml si rezignovaně lehá na postel. Potichu nadává.=
\Kouba A~máš to. Tady si kamaráde moc vyskakovat nemůžeš.
\Freml A~co tady to masérské lože? Já chci normální postel, se zvedáním a~sklápěním tady a~tady.
\Kouba Na mě se nedívej, já si svou postel už dávno proprděl a~řádně označkoval.
\Seba Na mě taky ne, mladej, já svou rakev neopustím.
\Freml Doufám, že tu mají aspoň wifi. Nemají! Nevadí, to vyřeším.
\dejodstavec=Do pokoje vtrhne jako velká voda Katka. Rozhlíží se.=
\Katka Tedy to je ale mazec.
\Freml Kde si byla?
\Katka Než jsem to tu všechno prošla\ldots{} Hele, jsou tu super záchody a~sprchy, všude samý madla. Parádně by se tu cvičilo.
\Freml To je fakt super.
\Katka Uděláme si tu selfíčko, dám ho na FB. To budou holky koukat.
\Freml Jsi normální, kašlu ti na nějaký selfíčko. Myslíš, že mám na to náladu. Jeď už domů a~dej bacha na auťák. Ať ho někde neškrábneš.
\Katka Večer mám fitko a~potom zajdeme s~holkama na dvojku a~zítra jsem tu za tebou jako na koni. \dej=Katka přiskočí a~políbí Fremla.= Letím. Papa.
\Kouba Máš pěknou dceru. Takovou temperamentní. Já vím, v~tomhle věku jsou všechny ještě takový nanynky.
\Freml \dej=vyskočí= To není moje dcera, ale přítelkyně. A~aby bylo jasno, co si to dovolujete, proč mi pořád tykáte?
\Seba \dej=zvedne se na posteli= Protože máš ještě na zadku obtisklej kroužek od nočníku. Proto.
\Kouba Je pěkná. Na tu bych neměl, ani kdybych prodal chalupu, pole, les a~ještě i~tu krávu.
\dejodstavec=Do pokoje vejde sestra Pavla. Nad postel Fremlovi dá cedulku operace. Ten jen nechápavě zírá.=
\Pavla Večeře a~Vy, pane inženýre, na ošetřovnu. Čekají tam na Vás lékaři a~anesteziolog.
\dejodstavec=Všichni postupně odcházejí. Konec prvního dějství. Opona. Přestávka.=

\scena
\dejodstavec=Na pokoji je tma a~najednou se nad postelí Fremla rozsvítí světlo, posadí se na posteli. Po chvilce se zvedne a~bloumá po pokoji.=
\Kouba Nemůžeš spát?
\Freml Ne, mám starosti!
\Kouba Co ti řekli?
\Freml Nádor v~močáku. Tak operace\ldots{}, ale zůstane mi tam cévka. Prý se uvidí. A~bude tam, jak dlouho bude potřeba.
\Kouba To vydržíš, to bude dobrý.
\Freml \dej=lehá si na postel= No nevím\ldots{} nikdy mi nic nebylo. A~co Katka, co když se na mě vykašle? Cévka a~pytlík u~pasu.
\Kouba Tohle teď neřeš, vyspi se.
\Freml K~čemu jsou mi teď prachy, pořád jsem se jenom štval, a~to mám jenom z~toho.
\Kouba Třeba si málo chlastal a~souložil.
\Freml Tím to nebude, co mám teď Katku. Úplně jsem omládl\ldots{} Ale vůbec se mi večer neozvala. Jenom moje sekretářka si vzpomněla. Jinak nikdo.
\Kouba Jo, tak to v~životě je, kamaráde. Když nemůžeš, moc kamarádů ti nezbude.
\Freml Co když se po tý narkóze neprobudím?
\Seba Alespoň bude v~noci klid.
\Kouba Mlč, dědku, nebo ti udělám na cévce uzel.
\Freml Promiňte, už budu zticha.
\dejodstavec=Freml zhasne a~za chvilku začne pochrupovat. Z~chodby se rozsvítí a~přijde sestra Petra. Dívá se po pacientech až dojde ke Koubovi. Kouba se na sestru otočí.=
\Petra Že nespíte.
\Kouba Nemůžu, zdálo se mi o~Vás a~už mám dvě hodiny erekci, podívejte. Nevíte, co s~tím mám dělat?
\Petra Nevstávejte přes bok. Dobrou noc.
\Kouba Sestři, chtěl bych se omluvit za toho pejska. Jste skvělá ženská. Ten, co Vás nechal, musel bejt pěknej vůl. Ale musíte věřit, že si snadno najdete někoho lepšího.
\Petra Děkuju, žádnýho nechci\ldots{} Je mi dobře samotný. Dobrou noc.
\dejodstavec=Sestra Petra odchází.=

\predel
\dejodstavec=Rozsvítí se a~přichází sestra Hana, nese teploměry. Ty rozdává pacientům. Odchází a~přichází ošetřovatelka.=
\Hana Dobré ráno, teploměry. Nezapomeňte si vzít teploměr.
\Viktorie Pane inženýre, za chvilku Vás přijdu oholit, tak mi, prosím, nikam neutečte, protože dnes jdete jako první.
\Seba První jdou na řadu ty nejtěžší případy. Nakonec šichty prý dělají obřízky.
\Kouba A~z~nich pak druhej den dělají v~kuchyni dršťkovou.
\dejodstavec=Ošetřovatelka odchází.=
\Freml Díky za povzbuzení.
\Seba Měl si v~noci spát.
\Freml Ta sestra je mi nějaká povědomá.
\Kouba Je pěkná. Ta by dala medu.
\dejodstavec=Přichází sestra Pavla a~přináší čaj a~sbírá teploměry. Přichází sestra Hana a~jde ke Koubovi.=
\Hana Pane Koubo, dnes máte tu biopsii, tak pojďte dáme ten klystýr.
\Kouba A~potom mně ještě dáte vypít chinin a~vykopnete mě na frontu. Jsem Váš. Jdu jako beránek. Celou noc jsem si to představoval, jak se ohnu.
\Hana Berete taky někdy něco vážně? Jdeme!!
\dejodstavec=Sestra Hana odchází. Přichází ošetřovatelka s~umyvadlem na holení. Zatahuje paraván k~Fremlově posteli.=
\Viktorie Jsem tu na to holení\ldots{} Vy jste úplně vyholenej. To už je ta móda i~u~chlapů?
\Freml Ale ne. Mám o~hodně mladší přítelkyni a~ona je taková hodně náruživá\ldots{} 
\Viktorie Je mi to jasný. Na dálnici taky tráva neroste. V~koupelně se umyjte tím dezinfekčním mýdlem. Je to tam popsaný.
\dejodstavec=Ošetřovatelka odchází a~přichází Kouba. Ode dveří si zakrývá očí.=
\Seba Co se ti stalo?
\Freml Nepotřebujete pomoct\ldots{} Něco s~očima?
\Kouba Rychle zrcadlo, musím se podívat na oči. Dostal jsem takovej klystýr, až mi lezou oči z~důlků. Možná si budu muset nechat udělat novou občanku. A~to jsem dal sestřičce jako úplatek flašku vína, aby byla něžná.
\Seba A~nedal si jí nějaký krabicový?
\dejodstavec=Freml odchází do koupelny a~ve dveřích se potká se sestrou Hanou.=
\Freml Hanko, jsi to ty?
\Hana Jirko?
\dejodstavec=Spontánně se políbí. Přichází doktorka a~sestra Pavla. Freml si lehne na postel.=
\Pavla Paní doktorko, máme kritický nedostatek lůžek. Vůbec nevím, jak to dneska uděláme.
\Skalova Nebojte, nějak to dopadne. Pane inženýre, za chvilku na to jdeme. Je to narychlo, ale věřte, že jinak to nejde. Jste mladej chlap, máte všechny předpoklady na úplné uzdravení. Až to vyndáme, pošleme to na rozbor a~uvidíme. Většinou se to usadí.\par Pane docente, výsledky už jsou, ale ještě se na to podívá pan profesor. A~pane Koubo, paní doktorka už na Vás dole na ambulanci čeká. Nebojte, ta biopsie není tak hrozná. Uděláme to a~budete moci jít domů. Potom se domluvíme podle výsledků na dalším postupu. 
\dejodstavec=První odchází doktorka a~za ním sestra Pavla. Sestra Hana odchází s~Fremlem, usmívají se na sebe.=
\Kouba Dobře, paní doktorko, dobře. Tondo, viděl si to? Ta mu možná umyje záda.
\Seba Viděl, zajímavé. Z~principu to asi normálně na urologii moc nejiskří.
\dejodstavec=Přichází ošetřovatelka a~veze vozík. Zapisuje moč.=
\Viktorie Pane Koubo, v~devět máte být dole na ambulanci 4. Trefíte tam, nebo budete chtít doprovodit?
\Kouba Kdyby mě doprovodila hezká sestřička tak jo, ale od tebe ne.
\Viktorie Vy si, pane docente, dojděte na snídani. \dej=Šeba se zvedá.=
\Kouba Tondo, jdu s~tebou. Kouknu ještě na zprávy.

mobil lucka

\dejodstavec=Mezitím přichází Freml a~sestra Hana. Ošetřovatelce zazvoní telefon, zvedne ho.=
\Viktorie Jasný, za chvilku ho tam máte. Pojedeme pane inženýre.
\Hana Dám ti ještě injekci na zklidnění a~neboj. Přijdu se za tebou na JIPku podívat.
\dejodstavec=Sestra Hana dá Fremlovi injekci a~posadí ho na vozík a~společně s~ošetřovatelkou odjíždí. Kouba se Šebou také odcházejí.=
\Seba Držíme palce.
\Kouba Držíme palce.

\predel
\dejodstavec=Na posteli leží Šeba a~kouká do stropu. Přichází sestra Hana a~převléká Fremlovu postel a~věci ze stolku mu pobalí. Přichází také sestra Pavla a~pomáhá jí.=
\Seba Chtěl jsem se zeptat\ldots{} 
\Pavla Ty toho inženýra znáš? Jako špatně nevypadá, nějakou korunu asi taky má, ale přijde mi na pěknýho kreténa. Už jenom, jakou si pořídil slečinku.
\Hana Tři roky jsme spolu žili, ale rozešli jsme se.
\Seba Jak dlouho tu budu trčet, když se mnou nic neděláte.
\Hana Neměl na nic čas, pořád byl v~práci a~nějak to všechno šlo do ztracena\ldots{} Ale pořád mě přitahuje.
\Pavla \dej=škodolibě se usměje= Teď nějakou dobu o~tom bude moci jenom mluvit, je ti to jasný? A~jak jsem koukala\ldots{} máš navíc značnou konkurenci.
\Seba Budu tu dlouho?
\Pavla Pane docente\ldots{} budete tu tak dlouho, jak bude potřeba. Chcete být zdráv, ne?
\Seba Nevím, co chci. Asi umřít.
\Hana Teď sem tedy přijde ten\ldots{} 
\Pavla Honzík\ldots{} co tu byl předtím. Naštěstí by měl jít zítra domů.
\dejodstavec=Přichází Kouba a~drží se za zadek.=
\Seba Jaký to bylo?
\Kouba Šlo to vydržet, ale udělala mi jenom půlku. Nějak se ten klystýr nepovedl a~za chvilku se jí umazalo zrcátko a~viděla prd. Budu muset jít ještě jednou.
\Hana To nechápu, dala jsem vám ho, jak se patří.
\Kouba Dala, ale asi něco zůstalo v~poslední zatáčce. Musím teď mít stažený lícata.
\dejodstavec=Obě sestry odcházejí a~za chvilku přijde do pokoje dcera. Rozhlíží se a~jde rovnou k~Šebovi.=
\Jana Ahoj, tatínku, jak se daří? Ani jsem ti nic nepřinesla, nevím, co můžeš anebo nemůžeš. Aby ti to neuškodilo.
\Seba \dej=sedne si na postel= Přines mi cigarety a~flašku kořalky!
\Jana Víš a~když jsem tak včera přemýšlela, když si ještě tak fit a~nevíme, co přijde. Kdybys na mě převedl\ldots{} víš, aby potom nebyly nějaké trable s~tím dědictvím.
\Seba Vždyť nikoho jinýho nemám, tak budeš mít všechno až zaklepu bačkorama. Nebudu už si je tedy ani sundávat, abych byl připraven.
\Jana Tati, ty prudíš,\ldots{} letím a~rozmysli si to. My přijdeme s~Pepou na návštěvu. Jo a~přinesu, chápu tě\ldots{} ať si ještě trochu něco užiješ.
\dejodstavec=Dcera mu dá pusu a~spěšně odchází.=
\Seba Slyšel si to?
\dejodstavec=Kouba se zvedá a~sedá si vedle zkroušeného Šeby.=
\Kouba Teď jsem i~rád, že žádný děti nemám.
\Seba Nejraději bych ji vydědil a~nedal jí nic. Ale zeťák není špatnej chlap. I~se divím, že s~ní je. Já třeba nevím, kdy chce mít děti? Kariéra učitelky je jí přednější.
\Kouba Co takhle napsat závěť,\ldots{} že všechno dostane, ale \dej=nakloní se pošeptá, aby to nikdo neslyšel= Ať má nějakou motivaci.
\Seba \dej=ožije= Láďo, to je dobrý nápad. Hned zavolám svému advokátovi, ať to připraví.
\dejodstavec=Kouba si jde zpátky lehnout a~Šeba volá advokátovi a~jde telefonovat na chodbu. Přijíždí sanitářka a~přiváží Honzíka. Za ní jde sestra Pavla a~Hana. Pomáhají mu na postel. Zatahují paraván.=
\Viktorie Máte ho tu\ldots{} a~já letím k~paní z~pětky. Pořád někam utíká, snad bude na pokoji.
\Pavla Podej mi prosím nějakou gázu, tady to teče kolem tý cévky, a~to je největší, co se dělá a~stejně netěsní.
\dejodstavec=Odtáhnou paraván.=
\Kouba Mám doma zahradní hadici, mohu vám ji půjčit.
\Hana Odpoledne přijde doktorka a~já myslím, že už se bude moci vyndat.
\Honzik Studí mě to. Půjdu pryč.
\Pavla \dej=vytáhne plácadlo= To se jako opovaž\ldots{} 
\dejodstavec=Honzík se přikryje až pod hlavu a~přichází Šeba.=
\Seba Zařízeno, večer mi to přinese podepsat. Láďo, mohu tě požádat, abys to podepsal jako svědek? Nakonec je to tvůj nápad.
\Kouba Jasně. Já s~ním taky něco pořeším, s~tím advokátem, když už tu bude.
\dejodstavec=Přichází sestra Hana.=
\Hana Pánové oběd! Všichni můžete chodit, tak alou do jídelny. Honzíku s~tebou půjdu já, aby nebyl nějaký malér.

\predel
\dejodstavec=Všichni leží na svých postelích a~přichází vizita. Doktorka jde první a~za ní sestry Pavla a~Hana.=
\Skalova Dobré odpoledne, pánové. Pane Koubo, říkala mi paní doktorka, že zvládla jenom půlku té biopsie, že víc nešlo. Nevadí, nevadí. Necháme to pár dní odpočinout, usadit a~potom to doděláme. Špatně Vám tady není a~možná, že se vyřeší i~ten kardiostimulátor. Já tam zavolám a~popoženu to.
\Kouba Co nadělám.
\Skalova Pane docente, uděláme Vám zítra předoperační vyšetření a~pokud bude vše v~pořádku, odoperujeme tu prostatu. Doufám, že už máte více chuti do života?
\Seba A~víte že jo? Díky tady Láďovi.
\Pavla Paní doktorko, nemohla by se vyndat tady u~Honzíka ta cévka. Netěsní a~musíme pořád převlékat povlečení.
\Skalova Určitě, vyndejte ji hned. Já se podívám, jak se to hojí.
\dejodstavec=Sestry zatahují paraván.=
\Honzik \dej=zanaříká= To bude bolet.
\Hana Neboj se, jen to malinko škubne.
\Skalova Máte to tam na kraji ještě trochu zanícené, ale vše je na dobré cestě k~úplnému uzdravení. Až budete čůrat, tak to může ze začátku trochu pálit, ale to za chvilku přestane.
\dejodstavec=Sestry odtáhnou paraván a~s~doktorkou odcházejí. Honzík se pořádně napije čaje a~sotva odejdou, začne na ně zvonit. Obě přijdou nazpět. Sestra Pavla drží plácadlo.=
\Pavla Copak se stalo?
\Honzik Mě to strašně pálilo.
\Hana \dej=jde k~Honzíkovi a~zvedne peřinu= Ty ses v~tý posteli normálně počůral\ldots{} Už cévku nemáš, musíš jít normálně na záchod.
\Honzik Ale to mi nikdo neřekl.
\Pavla Jdu pro povlečení, musíme to převlíct.
\Hana To bylo naposled, jak se ti bude chtít, musíš na záchod, jasný?
\Honzik I~když se mi bude chtít kadit?
\Hana Jasně že, čůrat i~kadit na záchod.
\dejodstavec=Přichází na návštěvu matka. Za ní jde s~povlečením sestra Pavla.=
\Matka Dobrý den. Jé\ldots{} Vy mi jdete akorát do ruky. Tady máte nějaké kafíčko a~bonboniéru, když se o~Honzíka tak hezky staráte.
\dejodstavec=Matka podává vše sestrám a~sestra Pavla schovává celou dobu za zády plácadlo.=
\Hana Že si děláte škodu \dej=natahuje ruce=\ldots{}, moc děkujeme.
\Matka Není zač, a~jak ti je Honzíčku?
\Pavla Je úplně v~pohodě a~vypadá to, že zítra ráno půjde domů. Potom se zastavte na sesterně. Je tam paní doktorka a~domluvíte se.
\dejodstavec=Sestry odcházejí a~matka jde k~Honzíkovi a~objímá ho.=
\Honzik Mami, já už chci domů. Strčili mi do šulína nějakou hadičku a~moc to bolelo.
\Matka Honzíku to museli\ldots{} Hele co jsem ti přinesla. Tvé oblíbené Mily. A~na zapití mlíčko.
\dejodstavec=Matka vyndavá sušenky a~Honzík je hned začne jíst. Acidofilní mléko dá na stolek. Jde ke Koubovi.=
\Seba Mlíčko se prý posledně hodně osvědčilo.
\Matka Láďo, tady jsem Vám taky něco přinesla. Pekla jsem a\ldots{} jednu dvanáctku.
\dejodstavec=Kouba si bere koláček a~pivo staví na stolek.=
\Kouba Maruško, vy jste poklad, udělat si takovou škodu, moc Vám děkuju a~víte co?\ldots{} Budeme si tykat, když jste na mne tak hodná. Pusu na to.
\Matka Já nevím, jestli se to hodí\ldots{} Ale jo.
\dejodstavec=Matka ihned skočí po Koubovi a~políbí ho až se Kouba zalekne. Matka si sedá k~němu na postel.=
Honzíku, líbí se ti tady pan Kouba, co kdyby s~námi bydlel?
\Kouba Já ale\ldots{} 
\dejodstavec=Honzík vyskočí z~postele a~běží ke Koubovi a~začne se na něj sápat.=
\Honzik Líbí, líbí mami, moc se mi líbí.
\Kouba \dej=vyskočí z~postele= Nebudeme to moc\ldots{} no jako ne tak rychle. Maruš, já ještě nejsem zdráv a~ani nevím, kdy přijdu domů.
\Matka \dej=rychle ho obejme= Láďo, my na tebe počkáme a~budeme sem za tebou chodit\ldots{} Viď Honzíku? 
\dejodstavec=Kouba si sedá na postel. Matka si opět sedá vedle něj. Dá Koubovi pusu.= 
Ládíku musím jít, ale zítra jsem tu, pa.
\dejodstavec=Matka jde k~Honzíkovi, kterého obejme a~ještě zamává Koubovi a~odchází.=
\Seba Láďo, ty se máš. Myslím, že budeš rozepsanej jako první.
\dejodstavec=Kouba se postaví a~jde k~Šebovi.=
\Kouba Nějak se mi to přestává líbit.
\dejodstavec=Do pokoje přichází pacientka Macháčková a~jde rovnou ke Koubově posteli, na kterou si sedá. Bere si do ruky pivo.=
\Seba Ty musíš mít v~sobě nějaký feromon. Na tebe se ty ženský lepí. Podívej.
\Kouba Paní, to je moje postel. Nějak jste se zatoulala. A~to pivo je taky moje, ale jestli Vám to udělá radost, vemte si ho a~jděte.
\dejodstavec=Kouba jí pivo otevře, ona se napije a~on ji bere za rámě a~vede ji ke dveřím. Do pokoje vběhne ošetřovatelka.=
\Viktorie Paní Macháčková, já už se z~Vás zblázním, celý den Vás naháním po pokojích. To nám nemůžete dělat.
\dejodstavec=Přichází sestra Hana a~hned pomáhá ošetřovatelce s~pacientkou. Ta se snaží napít piva.=
\Hana Víte, ono se to paní Macháčkové trochu plete\ldots{} Co to pivo?
\Kouba To má ode mě, ať má radost ze života.
\Viktorie Co bude provádět, až ho do sebe nasype?
\dejodstavec=Ošetřovatelka s~Macháčkovou odchází. Kouba si bere župan. Šeba vstává a~potom si také vezme župan.=
\Kouba Sestři, skočím si do bufetu na cigárko a~kafčo.
\Seba Jdu s~tebou.
\Hana Za hodinu je večeře pánové, koukejte být včas zpátky, ať vás nikde nehoním.
\Kouba Jdeme oba. Provedeme.
\Hana Honzíku, ty půjdeš se mnou na ošetřovnu. Paní doktorka tě chce raději ještě vidět. Ale napřed to půjdeme zkusit na záchod, aby nebyl nějaký problém.
\dejodstavec=Všichni odejdou.=

\predel
\dejodstavec=Všichni tři leží na postelích. Přichází sestra Pavla. Nese kapačku a~dává ji Šebovi. Také rozdá teploměry. Honzík si hraje s~telefonem. Může mít sluchátka a~pobrukovat si atd.=
\Pavla Pane docente, mám tu pro Vás napsanou kapačku. Už se to někam pohne. Až to dokape, zazvoňte a~já Vás odpojím. Teploměr. Honzíku, tobě radši ne. Tedy tady je to cítit kouřem jak v~putice. 
\Seba Láďo, ale to kafe a~cigáro\ldots{} skvělý\ldots{} Zítra jdeme zas.
\dejodstavec=Sestra odchází, Kouba se zvedá z~postele, bere ze stolku obálku a~jde k~Šebovi.=
\Kouba Vidíš\ldots{} už na tobě zase pracujou. Samá kapačka, životabudič. Tondo, díky za toho advokáta, sepsal to jak jsem chtěl. Tady je obálka, Tondo, kdyby se něco\ldots{} Doruč ji prosím tě.
\Seba Jak něco? Blázníš?\ldots{} Vždyť si zdráv\ldots{} 
\Kouba Jsem zvědavej, až dcerušce tu závěť ukážeš.
\Seba Víš, že už se na to těším?
\dejodstavec=Honzíkovi zazvoní telefon.=
\Kouba Tondo, bude pohádka! Zalehneme.
\Honzik Ano maminko, jsem hodný a~už se moc těším domů. Ano maminko. \dej=zvedá se a~jde s~telefonem ke Koubovi, telefon mu podává= Strejdo, maminka tě chce k~telefonu.
\Kouba \dej=zaskočeně si bere telefon= Hmm\ldots{} jo\ldots{} už jsem skoro spal\ldots{} jo\ldots{} já taky, Majko\ldots{} dobrou.
\dejodstavec=Kouba podává telefon Honzíkovi a~ten si jde zpátky lehnout a~dává si sluchátka na uši. Šeba se posmívá Koubovi a~ten si lehá na postel.=
Já ti dám strejdu\ldots{} 
\dejodstavec=Přichází sestra Pavla. Sbírá teploměry, zapíše všem bez teplot.=
\Pavla Pánové zhasínám, dobrou noc.

\predel
\dejodstavec=Přichází ošetřovatelka. Rozsvítí.=
\Viktorie Dobrý den, nezapomeňte pánové na hygienu a~tady máte teploměry. Dnes konečně nastoupila nová uklízečka.
\Kouba \dej=zvedá se na posteli= Dneska jsem měl hrozný sny.
\Seba Zaručeně erotický. \dej=mluví zasněně= Mně se zdálo, že ležím na louce, modrý nebe\ldots{} kouřím jednu za druhou a~popíjím koňak. To byla pohodička.
\Viktorie Vám ten pobyt tady začíná vyloženě svědčit.
\Kouba Taky jsem si ho vzal do parády.
\dejodstavec=Přichází uklízečka Syřinka. Na sobě má burku. Jakmile jí uvidí Honzík, začne vyvádět.=
\Honzik \dej=vykřikuje= Já se bojím, bubák, bubák je tady. Strejdo, zachraň mě.
\dejodstavec=Uklízečka vyndá z~vědra hadr a~nasadí ho na koště obráceně. Na násadu a~hodně rychle vytírá.=
\Seba Zjevně došly Ukrajinky.
\Kouba Má svůj styl,\ldots{} podívej se, ani koště by nepotřebovala, uřízněte jí v~parku nějakou větev.
\Viktorie Paní musíte to vzít i~pod postelemi a~v~rozích. Potom ještě utřít prach a~vynést koše. Vysvětlili vám to? 
\dejodstavec=Uklízečka nereaguje, něco si mumlá a~odchází pryč. Honzík se schovává pod peřinou. Přichází sestra Petra a~doktorka. Sestra sbírá teploměry. Ošetřovatelka odchází.=
\Skalova Dobrý den, pane Koubo, volal jsem tam a~vypadá to, že by Vám to zítra udělali. A~jakmile budete mít ten kardiostimulátor a~doděláme tu biopsii, můžeme operovat. Jak to snášíte? Dobrý?
\Kouba Celkem jo, ale bojím se i~uprdnout a~ani sezení mi nedělá moc dobře.
\Skalova To je normální, usadí se to a~potom to doděláme. A~vy, pane docente, teď pár dní dáme infuze a~potom tu prostatu také spravíme. A~kde je\ldots{}  
\dejodstavec=Sestra Petra odkrývá peřinu, pod kterou je schovaný Honzík. Jakmile ji odkryje Honzík vyskočí a~utíká ke Koubovi.=
\Honzik Strejdo, já se schovám u~tebe, kdyby se ten bubák vrátil.
\Petra To jsem nevěděla, že jste příbuzní.
\Kouba \dej=strká Honzíka zpátky na jeho postel= Ale nejsme. Nevím, co si to vzal do hlavy.
\Seba Ale budete. Ale budete.
\dejodstavec=Do pokoje vchází uklízečka a~vynáší koš. Honzík se schová pod postel. Lekne se i~doktorka. Uklízečka hned odejde.=
\Skalova Fuj to jsem se lekla. Koho asi seženou příště?
\Petra Pokud nevyletíme do povětří, možná lidožrouta.
\dejodstavec=Do pokoje přichází matka. Kouká na prázdnou Honzíkovo postel. Rozhlíží se.=
\Matka Honzíku, kde si?
\Honzik Mami já chci domů\ldots{} chodí tady bubák.
\dejodstavec=Sestra Petra a~doktorka ji pozdraví. Honzík vylézá z~pod postele a~rozhlíží se.=
\Skalova Pojďte, prosím, se mnou, mám pro Vás novinky. Domluvíme se také na tu další operaci. A~ukáži vám lékařskou zprávu.
\Petra Jdu pro oblečení.
\dejodstavec=Všichni odchází, jen matka ještě přiběhne ke Koubovi. Honzík jí jde za zády.=
\Matka Neboj Láďo, jsem tu hned. 
\dejodstavec=Potom odejde také. Honzík jí jde za zády a~ustrašeně se rozhlíží. Než matka odejde usazuje Honzíka na posteli.=
\Kouba Ne to já se nebojím.
\Seba Tondo si ztracenej. Je taková starostlivá. Aby s~tebou nechtěla ještě dítě.
\Kouba Honzíkovi sourozence? Ta už je naštěstí vynešená.
\dejodstavec=Přichází sestra Petra a~nese Honzíkovi oblečení a~také plácadlo. Za ní jde v~závěsu jde matka.=
\Petra Tady to je. A~tady máte. \dej=podává matce plácadlo= Vůbec nebylo třeba, byl moc hodnej.
\Matka Honzíku, rychle se obleč. \dej=pohrozí mu plácadlem=
\dejodstavec=Sestra Petra hned přestýlá postel po Honzíkovi. Honzík se obleče a~matka mezitím jde ke Koubovi a~vyndavá mu pivo na stolek a~něco k~jídlu.=
Ládíku, kdy tě pustí? Budu sem za tebou chodit každý den.
\Kouba Nedělej si starosti, Maruš, přece sem Honzu nebudeš tahat, když je po tý operaci.
\Matka Taky se musíme domluvit, jestli se potom ty nastěhuješ k~nám, nebo my k~tobě.
\dejodstavec=Sestra Petra a~Šeba se otočí. Honzík už je oblečený a~sedá si ke Kubovi na postel a~obejme ho.=
\Honzik Strejdo, mám tě rád. Budeme spolu hrát každý den pexeso.
\Kouba \dej=je úplně konsternovaný a~zvedá se z~postele= Já tedy nevím, abychom to nějak neuchvátali, přece jen se dlouho neznáme. A~na pexeso jsem neměl nikdy paměť. To by nefungovalo.
\Matka My už musíme jet, ale zítra jsem tady. A~s~pexesem si nedělej starosti, to dáš, my ho hrajeme s~obrázkama nahoře. \dej=dá Koubovi pusu a~odtrhne Honzíka=
\dejodstavec=Odcházejí. Sestra Petra jde ke Koubovi a~opravuje mu povlečení.=
\Petra Vy to tedy berete hopem.
\Kouba Ale sestři, tak to není\ldots
\dejodstavec=Do pokoje nakoukne sestra Hana.=
\Hana Petro, pojď nám pomoct, musíme ho sem přenést.
\dejodstavec=Sestra Petra jde hned a~za moment nějakým způsobem nesou Fremla. Ošetřovatelka a~sestry a~on naříká, že ho to bolí. Pokládají ho na postel. Upravují mu kapačku.=
\Viktorie Za ty futra by měli někoho zavřít.
\dejodstavec=Sestra Petra raději hned odchází. Za ní hned ošetřovatelka, a~sestra Hana Fremla opečovává, a~také odejde.=
\Seba Vidíš\ldots{} si naživu, jaký to bylo?
\Freml Hrozný\ldots{} myslel jsem, že je po mně. Ono se řekne laparoskopie\ldots{} přijde mi, že nemám záda.
\Kouba Počkej, až ti příde ta tvoje slečna, ta tě namaže. Počkej, já ti trochu upravím polštář\ldots{} Šebovi zazvoní telefon a~Kouba pomáhá Fremlovi.
\Seba Ano\ldots{} přijď probereme to a~vem sebou Pepu\ldots{} Ano, trvám na tom. Chci, aby u~toho byl. A~vezmi mi kartu, ať si můžu vybrat nějaký peníze. Nestarej se na co. Jsou to snad ještě moje peníze. Ahoj!
\Freml Děkuji moc, je to lepší. Můžete mi, prosím vás, ještě podat z~tašky ten notebook.
\dejodstavec=Kouba mu ho podává. Kolem něj se přiřítí pacientka Macháčková a~rovnou k~jeho stolku, bere si pivo a~jde zase ke dveřím.=
\Kouba Počkejte, já vám ho otevřu. \dej=otevře ho zubama= Na pravý straně ty stoličky ještě drží.
\dejodstavec=Pacientka si ho bere od něj nazpět. Lačně upíjí a~odchází.=
Ať má radost ze života.
\dejodstavec=Z chodby se ozve ošetřovatelka.=
\Viktorie Paní Macháčková, zase pivo? Víte, co se Vám včera, po tom pivě povedlo?
\Freml \dej=kouká do notebooku= Ta mrcha jedna\ldots{} tak to tedy ne. Ze mě holčičko vola dělat nebudeš.
\Seba Přijdou po obědě, už se opravdu nemůžu dočkat. Jsem zvědavý, jak se bude dceruška tvářit.
\dejodstavec=Přichází sestra Hana a~má oběd pro Fremla a~bude ho krmit.=
\Hana Pánové, oběd.
\Seba My si po obědě skočíme s~Láďou na jednu, kdyby nás někdo hledal.
\Hana Ale do jedný ať jste tady, jednak bude potom vizita a~potom pane docente dostanete další kapačky.
\dejodstavec=Kouba a~Šeba si berou župany a~odcházejí. Sestra Hana krmí Fremla.=
\Kouba Ano, sestři, pište si, provedeme, všechny příkazy vyplníme.
\Freml Hanko, proč si vlastně ode mě odešla? Víš\ldots{} pořád se mi o~tobě zdá.
\Hana Asi moc ne, náhradu prý máš skvělou,\ldots{} mladou a~atraktivní.
\Freml Hanko, když tu nikdo není\ldots{} mám problém, nejde mi víš\ldots{} na velkou a~hrozně mě bolí břicho. Jsem nějak ucpanej. Už to nemůžu vydržet.
\Hana To je normální po operacích. Přinesu ti po návštěvách čípek.

\predel
\dejodstavec=Všichni leží na postelích. Freml a~Šeba mají kapačky. Kouba si čte. Přichází doktorka a~sestry Petra a~Hana.=
\Skalova Dobrý den, pánové, takže tady je stav po operaci. V~pořádku? A~pan docent má ty infuze, dobrý, a~pane Koubo, mám tady dvě věci. To hlavní. Zítra před obědem jedete na ten kardiostimulátor. Jenom vás převezeme vedle do budovy. Večer jste zpátky. Ale koukal jsem na zápisy moči a~vy strašně málo pijete. Jestli to nezlepšíte, dostanete také infuze. To si samo nesedne. Jasný? A~kdybyste chtěl, klidně si můžete dát i~nějaké pivo.
\Hana Ty on určitě rozdává.
\Kouba Nevím, čím to je, ale nemám na něj vůbec chuť.
\Skalova Mějte se.
\dejodstavec=Doktorka odchází a~s~ním i~sestra Petra. Sestra Hana jde k~Fremlovi.=
\Hana \dej=dává na stolek čípek= Jirko, tady máš ten čípek. Vezmi si ho potom po návštěvách.
\Freml Hanko, moc ti děkuji, ještě že tě tady mám.
\dejodstavec=Sestra Hana se na něj usměje a~odchází.=
\Kouba \dej=zvedá se z~postele a~pochoduje po pokoji= Něco musím vymyslet. Musím se tý báby nějak zbavit. Zítra zase přijde.
\Seba Co tak najednou, vždyť je taková přítulná?
\Kouba Přítulná? Vlezlá je.
\Freml Nevím, o~čem je tedy řeč, ale když se chcete zbavit ženský, je nejlepší, aby vás načapala v~posteli s~jinou. To je okamžitej konec.
\Kouba Díky za radu. Inženýr! Heleďte klucí, když tu nikdo není, já si od vás pučím trochu tý moči, abych nedostal tu kapačku. Nevadí, inženýre? Ne moc. Možná půl, možná celé.
\dejodstavec=Kouba bere z~pod postele konvičku a~jde nejdříve k~Šebovi a~potom k~Fremlovi a~upustí jim většinu moči z~pytlíčků.=
\Freml Jestli Vám to pomůže?
\Kouba Tak, Tondo, nebuď labuť. Ještě kapku.
\dejodstavec=Do místnosti vchází Katka a~za ní šaman v~kostýmu. Šaman začne kolem Fremla poskakovat a~zaklínat. To trvá chvilku a~potom jde ke Katce a~natáhne ruku pro peníze.=
\Katka Tady máte ty domluvený dva tácy.
\Freml Co to má znamenat?
\Katka Ahoj miláčku, zjednala jsem guru Járu, ten je skvělej. Úplně úžasnej. Když jsem měla nějaký problémy, tak mě odháčkoval a~byla jsem hned fit. A~ty budeš taky, všechny nemoci ti odčaroval.
\Kouba Ještě, že jenom zaklínal. To bych nechtěl vidět, až by tě to odháčkovával.
\dejodstavec=Katka vyndá sprej s~voňavkou a~začne jí stříkat po pokoji.=
\Katka Miláčku, trochu to tu přivoním, abych nenačichla tou nemocnicí. Holky ji normálně ze mě cítily. 
\dejodstavec=Všichni začnou kašlat.=
\Freml Nech toho, vždyť se tu udusíme. Pojď sem ke mně.
\dejodstavec=Katka jde k~Fremlovi a~líbá ho. Sundá kabát a~pod ním má erotický kostým zdravotní sestry. Lehá se vilně na něj.=
\Katka A~mám pro tebe překvapení. Moc mi chybíš, musela jsme si to včera udělat sama\ldots{} 
\Freml \dej=zaběduje= Au\ldots{} neválej se po mně. Hele tady na nočním stolku je čípek, já se nemůžu natáhnout, dej mi ho tam prosím tě.
\Katka Tak už je to lepší, když si chceš hrát.
\Freml Hovno hrát, nenatáhnu se tam\ldots{} Dej sem ten paraván, kdyby někdo přišel.
\Kouba Tedy to je sestřička.
\Seba Asi má lepší zdravotní pojišťovnu.
\Katka Tedy to mě ale rajcuje\ldots{} To je lepší než v~kabince v~obchoďáku.
\dejodstavec=Katka zatahuje paraván.=
Aha to nepůjde. Ty máš cévku. Tu jsem ti tam mohla dát sama. Za to jsem vždycky brala litr.
\Freml Cože?
\Katka \dej=rozpačitě= Ale nic, dělám si prču, počkej otoč se trochu\ldots{} už to bude.
\Freml Au\ldots{} nějak to bolí.
\Katka A~je tam. Miláčku a~jak dlouho tu cévku budeš mít?
\Freml Koukal jsem se na účet, na co si potřebovala tolik peněz?
\Katka \dej=koktá a~roztahuje paraván= Miláčku, asi jsem se trochu zpravila, a~musela jsem si nakoupit nějaké nové hadříky. Abych tě trochu reprezentovala. A~taky ten kostýmek něco stál. \dej=vrhá se na Fremla=
Já tě taky miluju a~hlavně už aby si byl zdráv. Ta cévka mi nevadí. Já to vydržím.
\Freml \dej=jízlivě= To sem rád,\ldots{} že to vydržíš.
\Katka \dej=sahá do tašky a~vyndavá jídlo v~krabicích a~dává na noční stolek= Přinesla jsem ti něco z~mekáče. Je tu někde nějaká židle? \dej=rozhlíží se=
\Freml Tohle jíst nemůžu\ldots{} mám po operaci dietu.
\dejodstavec=Katka bere si obě židle, co tam jsou. Na jednu si sedne a~na druhou si dá nohy.=
\Katka Škoda, že nemůžeš. Ale to nevadí, sním to sama. A~jak se tu máš? Že se ti po mně stýská?
\Seba Celou noc proplakal, slečno.
\Katka Fakt jo? Budu tu s~tebou do večera. Mám staženou v~mobilu novou hru, budeme ji pařit spolu. Naučím tě ji. Tu zvládneš, je fakt hustá. Normálně mi říkala Sabina, že už to s~Peťou tři dni nedělali, protože ji paří už třetí den.
\dejodstavec=Do místnosti vchází dcera a~zeť. Pozdraví. Zeť nemůže spustit zrak z~Katky.=
\Jana Ahoj tatínku. Tady máš kamelky a~koupili jsme ti koňáček, aby sis ještě užil. Hele zase ti dali kapačku? Tam už určitě budou nějaké tišící léky, abys tolik netrpěl.
\dejodstavec=Rozhlíží se po pokoji.= 
Je tu nějaká židle? Pepíku tamhle slečna má dvě, jednu ti dá.
\Pepa \dej=jde ke Katce a~sleduje ji a~koktá= Slečno, mohla byste mi prosím půjčit jednu židli?
\Katka Nemohla, byla jsem tu první.
\Freml Vezměte si jí, přítelkyni stačí jedna.
\Katka Nestačí, měli přijít spíš.
\Pepa Říká, že nemohla.
\dejodstavec=Zeť neustále Katku sleduje. Dcera jde a~rozčileně ho odstrčí, pohrozí mu a~jde ke Katce a~židli co má pod nohama jí vytrhne a~jde s~ní k~Šebově posteli a~sedá si. Katka se za ní rozběhne stoupne si před dceru a~snaží se jí židli vzít. Mezitím kradmo Pepa bere i~druhou židli a~sedá si na ní u~Šebové postele.=
\Jana Ty taky nic nezařídíš. Děkuji, už jsem tady u~tebe.
\Katka \dej=křičí= Okamžitě mi, ty stará megero, tu židli vrať.
\Freml Katko, nech toho!!!
\Katka Co si o~sobě vůbec myslí?
\Kouba \dej=sedá na postel a~mne si ruce= A~to bude zajímavý.
\dejodstavec=Katka lomcuje se židlí, až dcera spadne na zem. Ta vezme z~nočního stolku sklenici čaje a~chrstne ji na Katku.=
\Jana Ty jeden fracku, zfackuju tě, to uvidíš.
\Katka \dej=úplně zaskočená začne hystericky plakat= Jirko, hele, co mi udělala. Víte, kolik ten kostýmek stál? Podívejte se, jak vypadám, musím se jet převlíct.
\dejodstavec=Ani se s~Fremlem nerozloučí, popadne kabelku a~utíká pryč. Ve dveřích se srazí se sestrou Hanou. Dcera vytírá mokrou podlahu kapesníčky.=
\Hana Co je to tu za křik? Jste v~nemocnici. Tady pacienti potřebují klid.
\Kouba Nic se neděje, spadla sklenička a~trefila slečnu.
\Hana \dej=podívá se na Fremlův noční stolek= Jirko, blázníš? Víš, že máš dietu. \dej=bere jídlo z~mekáče= Vyhodím to, ty se chceš zabít? Nezapomeň na ten čípek. Paní, nechte to, přinesu hadr.
\Freml Čípek už mám, já potom zazvoním.
\dejodstavec=Sestra Hana pokývne a~odchází i~s~jídlem. Dcera si sedá vedle zetě k~Šebově posteli. Ten mezitím otevřel lahev koňaku a~sem tam si lokne.=
\Seba Dobrej je. Láďo, podej mi skleničku, naliju ti, ať nepiju sám.
\dejodstavec=Kouba zavrtí hlavou, že ne.=
\Pepa Asi byste moc neměl k~těm lékům\ldots{} máte ještě tu kapačku.
\Jana Ty se do toho nepleť. Jen ať si tatínek dá. Co jsi nám chtěl, že to je tak důležitý, abychom přišli oba?
\Seba Zavolal jsem včera svému advokátovi, aby se mnou sepsal závěť.
\Jana Cože sepsal? Závěť?
\Seba Závěť. \dej=sáhne do nočního stolku a~vytáhne dokumenty a~podává je dceři= Tady si to přečti.
\dejodstavec=Dcera si rychle bere desky, prudce vstane, čte a~nervózně pochoduje po pokoji. Najednou se zastaví a~podívá se na Šebu a~Tondu, kteří ji sledují. Jde k~Šebovi, vytrhne mu koňak z~ruky a~i~cigarety a~vrací je zpět do tašky, tu podává Pepovi.=
\Jana Žádný pití, musíš se léčit, abys byl zdravý. Ale já si tu na ně došlápnu. Musí ti dát nejlepší péči. Vždyť ještě nejsi tak starý!
\dejodstavec=Přichází sestra Hana a~nese hadr, ten podává dceři. Dcera mrští deskami na židli, kde seděla.=
\dej=hned na ní uhodí= Přijde mi, že s~otcem nic neděláte. Musí mít tu nejlepší péči, víte, co pro mě za celý život udělal? Já mu to musím oplatit. Jestli se otci něco stane, nebo jestli něco zanedbáte, budu vás žalovat. Je tu někde nějaký lékař? Musím s~ním mluvit.
\Hana \dej=zaskočeně= Je. Zavedu Vás k~paní doktorce.
\Kouba \dej=zvedne se a~jde k~sestře= Dejte mi ten hadr, já to utřu. Jděte si.
\Jana Jdeme. Ty tu na mě počkej.
\dejodstavec=Dcera odchází se sestrou Hanou, zeť vezme desky ze židle a~čte. Kouba dotře podlahu a~jde vrátit hadr.=
\Pepa \dej=zavírá desky a~pokládá je zpět na židli= A~sakra. \dej=vyndá z~tašky flašku a~napije se a~potom ji podá i~Šebovi, který se taky nepije. Několikrát to otočí=.
\dejodstavec=Fremlovi zazvoní telefon a~on ho zvedá. V~polovině telefonátu se vrací Kouba.=
\Freml \dej=postupně zvyšuje hlas= Ne, mně to nevadí, že nepřijdeš. Co jsem?\ldots{} Jo zablokoval jsem platební kartu,\ldots{} ne nemusíš si kupovat hned nový oblečení, taky existuje pračka. Co že jsem?\ldots{} Sbal si těch svých pár švestek a~táhni\ldots{} Klíčky od baráku hoď do schránky a~od auta taky\ldots{} Nemyslela jo? Ať si to tak myslela nebo ne je konec\ldots{} a~bacha jo?\ldots{} Vem si jen to, co ti patří nebo bude zle, to ti říkám\ldots{} Ne už sem nechoď. Prostě konec!!!!
\Kouba Inženýre, poslouchám, žes to vyřešil. Teď je tedy řada na mně.
\dejodstavec=Přichází dcera s~doktorkou.=
\Skalova Nezlobte se, ale nechápu, kde jste vzala, že je Váš otec na tom špatně. Do deseti dnů ho máte doma, vyndáme tu cévku a~je prakticky zdráv.
\Jana Hlavně nic nezanedbejte. Pepíku, pojď, jdeme domů.
\Pepa Počkej, vzal jsem si jen půl dne volno, musím ještě do práce dodělat něco na kompíku.
\Jana Nikam nepůjdeš. \dej=nepřiměřeně mile= Jedeme domů, uděláme si hezké odpoledne a~večer.\par
Zastavíme se v~Lidlu a~já koupím něco dobrýho a~nějaké dobré pití. A~ty se, tatí, opovaž kouřit nebo pít nějaký alkohol. Poslouchej doktory, a~kdyby něco, hned volej.
\Seba Jen se nezdržujte, když máte tak napilno.
\dejodstavec=Dcera dá Šebovi pusu a~chytí Pepu za ruku a~pospíchá pryč. Ten za ní vlaje. Doktorka jde za nimi a~kroutí hlavou.=
\Kouba Tondo, plán vyšel.
\Freml \dej=telefonuje= Dobré odpoledne, prosím Vás paní Novotná, v~kanceláři v~šuplíku mám náhradní klíče od domu. Zajděte tam večer a~zkontrolujte to tam. Ne, ta už tam nebude\ldots{} No právě proto\ldots{} Já vím, měla jste pravdu. A~nejen vy. Sakra mě ten čípek nějak vevnitř bolí, už to nemůžu vydržet.
\Seba To by bolet nemělo. Zazvoň si na sestru. 
\dejodstavec=Freml zazvoní na sestru. Sestra Hana jde s~mísou.=
\Hana Už ji nesu. Jen se malinko nadzvedneš.
\Freml Ne, mně se nechce, ale strašně mi to tam bolí.
\Hana To je divný, raději dojdu pro doktorku.
\Seba Sestřičko, odpojte mi tu kapačku, potřeboval bych se trochu projít.
\dejodstavec=Sestra Hana odpojí kapačku a~odchází pro doktorku.=
\Kouba Jdeme? Dáme kafčo a~já asi dám dneska i~řízek. Cítím, že mi ta nemocniční večeře nebude chutnat.
\dejodstavec=Kouba a~Šeba si berou župany a~odcházejí. Míjí se s~doktorkou a~sestrou Hanou.=
\Skalova Dejte sem, prosím Vás, paraván a~já se na to podívám. Trochu Vás musíme natočit, pane inženýre, ano?
\dejodstavec=Freml trochu zaběduje.=
Jo, už to mám\ldots{} nu to snad ne. Pane inženýre, ten čípek se musí před použitím vyndat z~toho obalu,\ldots{} Hanko, vy jste ho nepoučila?
\Hana \dej=odtahuje paraván= Mě to nenapadlo poučit ho i~o~tomhle.
\Freml Hanka za to nemůže, požádal jsem přítelkyni. Vlastně teď už bývalou přítelkyni.
\Skalova Bývalou? To je dobře že bývalou, málem vás zabila\ldots{} Za chvilku to přestane bolet. Sestra Vám dá něco na bolest a~ten čípek až zítra, nebo klystýr.
\dejodstavec=Doktorka odchází.=
\Hana Slyšela jsem dobře? Bývalou?
\Freml Vyrazil jsem jí, je konec. Víš, jak to s~ní bylo? Hezká noc, ale špatnej den. Budeš tu chvilku se mnou Hanko?
\Hana \dej=chytí ho za ruku= Ale jenom chviličku\ldots{} 

\predel
\dejodstavec=Je ráno. Všichni leží na svých postelích. Rozsvítí se, přichází ošetřovatelka s~umyvadlem jde k~Fremlovi. Za ním jde sestra Pavla. Rozdává teploměry a~zapisuje moč a~kouká, že Freml a~Šeba mají prázdno a~Kouba plnou konvičku. Tu si bere a~jde ji vylít.=
\Viktorie Dobrý den. Musím Vás umýt. Namočím Vám žínku a~kde můžete zkuste to sám,\ldots{} se zbytkem Vám pomohu. Zvednu Vám to pod hlavou. Jo a~začínáme od shora a~potom směrem dolů, ne obráceně.
\Pavla \dej=Koubovi= No, koukám, vy jste se polepšil.
\Kouba Jo, já piju.
\dejodstavec=Sestra Pavla odchází a~ošetřovatelka myje Fremla. Přichází uklízečka v~burce a~vytírá. Tentokrát má už koště správně, a~když je u~Koubové postele vypadne jí na zem ruční granát či samopal. Kouba se sehne, zvedne ho, prohlíží si ho, vytočí rozbušku a~potom jí ho podává.=
Něco jste ztratila. U~nás nosí ženský maximálně pepřový spreje.
\dejodstavec=Uklízečka si ho vezme a~rychle utíká pryč. Přichází doktorka se sestrou Pavlou. Sestra podá doktorce desky.=
\Skalova Dobré ráno, pánové, jak jste se vyspali? Pane Koubo, vidíte, že to jde, víc pít, víc pít. Převezou vás vedle do fakultky. No a~vy pánové, vy jste nic nepili? Strašně málo jste načůrali. Vezměte si příklad tady z~pana Kouby. Takže, sestři, oběma pánům dnes celý den infuze, ať je pěkně zavodníme.
\dejodstavec=Doktorka odchází, za ním sestra Pavla a~nakonec ošetřovatelka.=
\Seba Mockrát ti děkujeme.
\Kouba Nezlobte se, kluci. Počkejte, počkejte.
\dejodstavec=Do pokoje vběhne pacientka Macháčková a~rovnou jde ke Koubově stolku.=
Pivo bude, ale musíte si na chvilku se mnou lehnout do mé postele. Do této, šup, šup. Nebudeme se ani přikrývat. Vydržte, ještě chvilku. Držet, držet.
\dejodstavec=Macháčková si rychle lehá a~Kouba vedle ní a~přikryjí se. Freml i~Šeba se na ně překvapeně dívají. Do pokoje za chvilku vchází matka a~hned ode dveří.=
\Matka Ládíku, měla jsem cestu hned ráno\ldots{} \dej=uvidí Koubu a~Macháčkovou v~posteli a~začne křičet= Co to\ldots{} co to. Ty jeden dobytku, já jsem ale kráva. Já ti\ldots{} tady podstrojuju. Ty jeden kurevníku, s~tebou jsem skončila.
\dejodstavec=Má deštník a~začne Koubu tlouct. Do pokoje vběhne sestra Petra a~hned běží k~matce a~chytí jí deštník.=
\Petra Paní, vy jste se úplně zbláznila, co to děláte, okamžitě odejděte. A~vy, paní Macháčková, okamžitě vylezte z~té postele a~hned jděte k~sobě na pokoj. To je tady hrozný, taková Sodoma.
\Kouba Ano, jděte, ven.
\Petra A~ať jste okamžitě pryč.
\dejodstavec=Matka odchází a~nadává a~pořád Koubovi hrozí. Macháčková se zvedá a~také jde pryč.=
Tedy já myslela, že jste marod a~vy tu zatím tohleto\ldots{} 
\Kouba Ne, tak to není. Jako spermatu, já mám ještě dost, ale dopravník je už v~prdeli.
\dejodstavec=Sestra Petra se chytá za hlavu a~spěšně odchází.=
\Seba A~to byl tedy, Láďo, majstrštyk.
\Freml \dej=zatleská= Nemohu se smát, když se směju, bolí mě to. Ty kapačky máte prominutý.
\Seba To teda!
\Kouba Děkuju vám kluci.
\dejodstavec=Nakoukne ošetřovatelka.=
\Viktorie Pane Koubo, je tu ta sanitka. Vezměte si jen župan, večer jste tu nazpátek.
\Kouba Už jdu. \dej=bere si župan= Chlapi, mějte se a~držte mi místo, ať mi sem nelehne nějaká babka. Mějte se, čauvec.
\dejodstavec=Freml i~Šeba ho pozdraví a~Kouba odejde.=

\predel
\dejodstavec=Na posteli leží Freml a~Šeba. Do pokoje přichází zeť, je celý ztrhaný a~ohnutý.=
\Seba Ahoj, zeťáku, kde se tu sám bereš?
\Pepa Moc Vám děkuju za tu závěť. Teď jdu dolů z~ambulance. Jana se úplně zbláznila\ldots{} nedala mi pokoj celou noc\ldots{} a~k~ránu mi tam něco ruplo, ani chodit nemůžu.
\Seba To mě mrzí, ale život je složitej, kamaráde.
\Pepa Mám strach jít domů, už mi zase volala, kde jsem. Mějte se.
\Seba Ahoj a~pozdravuj jí.
\dejodstavec=Zeť odchází a~jakmile zajde, Freml se nadzvedne na posteli.=
\Freml Nezlobte se, že jsem tak zvědavý, co vlastně bylo v~té závěti?
\Seba Nic zvláštního. Jenom takový ustanovení, že pokud se za mého života, dceři nenarodí dítě, tedy moje vnouče, odkazuji všechen majetek nadaci Kočičí pacičky a~psí packy.
\dejodstavec=Freml se začne smát a~spolu s~ním i~Šeba. Přichází vystrojená v~civilu sestra Hana. Jde k~Fremlovi a~mají se k~sobě.=
\Hana Dobrý den, pane docente. Ahoj!
\Seba Vy už bez toho špitálu nemůžete být, sestřičko.
\dejodstavec=Do pokoje přichází doktorka a~sestra Petra, která má slzy v~očích, s~krabicí a~dává do ní Koubovy věci ze stolku a~potom převléká postel. Všichni ji nechápavě sledují.=
\Seba Proč to uklízíte?
\Skalova Pan Kouba bohužel zemřel. Zkolaboval a~už se ho nepodařilo oživit.
\Seba \dej=sedá si na posteli a~vyndavá ze stolku obálku= Sestřičko, tady je něco pro Vás od Ládi. Říkal, kdyby něco, že Vám to mám dát.
\dejodstavec=Sestra Petra si bere obálku, otevře a~čte a~pláče ještě více. Sedá si na židli. Sestra Hana ji jde utěšovat. Podává jim dokument a~Hana a~doktorka společně čtou. Doktorka jí dokument vrací.=
\Petra On mi všechno odkázal, nikoho neměl a~mně všechno odkázal. Rozumíte tomu? Dům, pole, lesy, peníze, všechno, co měl. 
\dejodstavec=Doktorka odchází a~mezi dveřmi se otočí.=
\Skalova Byl to prostě chlap.
\dejodstavec=Konec.=

\end{document}


